— 795 — 



s bélavou neb žlutavou základní barvou, hoření pysk žláznaté chlupatý. Tyčinky 

 v první třetině trubky korunní vyniklé. Laloky blizny široce spojené, tmavo- 

 červené až fialově černé. 



969. O. alba Steph, 1800. (Z. bílá.) Lodyha jednoduchá, na 

 spodu málo neb zcela neztloustlá, tutéž houštěji, nahoře 

 řidčeji šupinatá, šupiny kopinaté, přilehlé. Klasy válcovité, volné, na- 

 mnoze chudokvěté. Lístky kališní oddělené, kopinaté, 

 namnoze nedělené, řidčeji nestejně 2zubé, 3žilné. 

 Koruny dosti veliké, málo rozšířené, na hřbetě jemně ohnuté, zvláště 

 na nervech s uzlinkami chlupů nejvíce nachovými, hořejší pysk trochu 

 vykrojený, s laloky nahoru ohrnutými a odstálými, dolejší zaokrou- 

 hlený, nestejně Slaločný, střední ušet nejdelší, zoubkatý. Tyčinky 

 nad dolejškem do koruny vetknuté, nitky jen dole roz- 

 troušeně chlupaté neb též lysé, nahoře jako čnělkaitžláz- 

 natě chlupaté. Laloky blizny tmavočervené, řidčeji žlutavé, kulaté, 

 široce splývající, žláznaté. 



V. 0*10 — 0*60 m. Koruny bělavé neb žlutavé, na hořejším pysku 

 a na nervech červené. O. epithymum DG. 1815. — Červené tvary 

 O. rubra Sm. — Odrůdy se žlutavou bhznou. O. rubiginosa Dietr. Chudo- 

 květé byliny O. sparsiflora Wallr., zcela žluté O. pallescens Gr. Godr. 



2|- Květen, červen. Kernaté kopce, výslunné a kamenité stráně, trávníky, 

 na mateří doušce, dobré mysli a Clinopodium ve střední a jižní části rozšířena, 

 jinde pořídku neb schází. V brněnském kraji: Královo pole, hojná na úpatí 

 Hádů směrem k Maloměřicům, na Polavskýeh kopcích (Reissek), Bílovice, Šla- 

 panice, Němčany u Slavkova (Niessl), na Císařské skále a Skalce u Drysic 

 (Spitzner), Hády u Obran a u Maloměric (Oborny), kolem Cejče (Makowsky), 

 Bílá hora u Julianova, Mordovna poblíž Klajdovky, vinice u Obran, kopce a luhy 

 u Cacovie, Ochoz, Chrast u Ousuší, Munkowský kopec u Nebovid, Stará hora 

 u Syrovic, Mal. Hostihrádky, Saratice, Krumvíř, Velk. Pavlovice. — Za Žešovem 

 u Cikánské kuchyně u Prostějova r. 1885 (Spitzner). Ve Znojemsku: u Seno- 

 hradů poblíž Náměště (Roemer), u Mikulova (Domas), na Mikulovských kopcích 

 hojná, u Milfrouna, Tasovic a v celé pahorkatině v okolí Znojma obecná (Oborny). 

 Kolem Třebíče pořídku (Zavřel). V Olomoucku : kolem Olomouce '(Mik), u Veselí 

 poblíž Mohelnice (Uechtritz), přehojná ve vápenných lomech u Vitošova a u Mí- 

 rová (Pánek). V uh. hradištském kraji: přehojná mezi Sardicemi a Hodonínem 

 (Makowsky), přehojná na Dúbravě u Bzence (Uechtritz), nejhojněji však u po- 

 hodnice (Bubela). Ve východní části: u Banova (Makowsky), Strážnice a luka 

 Vojšice u Mal. Vrbky. — Dle Schlossera též u Jindřicliova a Oder. 



970. O. pallidiflora Wimm. a Gfrab. (Z. bledokvětá.) Lodyha 

 jednoduchá, na spodu trochu z t lu s 1 1 á a hustě, hořeji roz- 

 troušeně šupinatá. Klas válcovitý, nahoře husto-, jinak volnokvétý. 

 Listeny otrubnatě chlupaté. Lístky kališní oddělené, ze šir- 

 šího spodu kopinaté, dlouze zakončíte, namnoze nedělené neb 

 2zubé, nezřetelně žilnaté, o polovici kratší, až skoro zdélí 

 trubky korunní. Koruna roztroušeně chlupatá, trubkovitě zvonkovitá, 



