- 745 — 



Květy značné, stopky několikrát až 2krát kratší kalicha 

 a mnohem kratší listenů v. Tobolky okrouhle opak srdčité, na 

 vřeteno přitisklé. Oddenek dosti krátkočlenný, uzlatě válco- 

 vitý, větvitý. 



V. O' 10 — 0'40 m. Koruny fialově modré, zřídka bělavé. 



2|- Konec června— října. Výslunné travnaté úklony, keřnaté kopce, kra)<; 

 lesní, luka lesní. V brnénském kraji : v jižní části obecný, jinak řidčí (Ma- 

 kowsky), ještě u KLin.štátu a Olešnice (Clupek), kolem Sobéšic s červenými a bí- 

 lými květy (Oborny), Popický les u Hustopeče, Hodonínský les (Schierl), Líšeň, 

 Ochoz, Cacovice, Obrany, Bílovice, Orešín, Kuřim, Bystrc, Malostovice, Tišnov, 

 Hodějice, Slavkov, Radclavice, Vyškov, Pavlovice, Osvětimany, Kyjov, Vranovice, 

 Stráň a Sítkovec u Morkíivek, Krumvíř, Cejč, Biskupsko, Olbramovice, Leskoun 

 a Obecný les u Vedrovic. — V Prostějovská: ve Vranovském háji, na Obrově 

 noze, na Kosíři, na kosteleckých vinohradech, na Boří u Zlechova, u Plumlova, 

 u střelnice, na Kněží hoře u Krumsína, na Horkách u Drahan (Spitzner). Ve 

 znojemském kraji v jižní části podél hranice zemské obecný, jinak roztroušen, 

 jako kolem Náměště (Roemer), Křtenicf, a Horn. Kounice (Zavřel), Drnoholec, 

 Mikulov, Krumlov, Miroslav, Budkov, Mor. Budějovice, Vranov, Jevišovice atd. 

 (Oborny). V Jihlavsku : kolem Jihlavy hojný u Koskova mlýna a po kraji lesa 

 Ranciřovského (Pokorný), u Dačic (Schindler). Hojný v lesích kolem Mariánského 

 údolí a Dolan poblíž Olomouce (Mik), Náměší u Olomolice (Spitzner), u Milkova 

 (Slavíček). V uh. hradištském kraji : v jižní části okolí kroměřížského rozšířen 

 (Palla), u Uh. Hradiště (Sapelza), kolem Bzence ve všech suchých lesích obecný 

 (Bubela), na Javořině (Holuby), u Banova (Makowsky), Žerotín u Strážnice, 

 Piadějov, Knězdub, luka Voj šice u Mal. Vrbky, Velká, obecný u Javorníka, Uh. 

 Brod, Prakšice, vinice u Havřic. — Ve východní části : u Tučap velmi obecný 

 (Červinka)), kopce u Jankovic a Hlinská (Sloboda). Ve Slezsku : kolem Těšína 

 (Wimmer). 



C) Veronicastrum Koch. Květy jednotUvé, nejdolejší v úžlabí listu, 

 hořejší v úžlabí listenů, protož na konci neb již od prostředka lodyhy ve volných, 

 od lodyhy nedosti zřejmě oddělených hroznech. Koruna kolo vitá s velmi krátkou 

 trubkou, kalich 4dílný, 



1 . Bylina vytrvalá. Tobolka delší než širší, trochu naduřelá ; semena ští- 

 tovilá, ploše vypouklá. 



1006. Y. Tbellidioides L. (R. chudobkovitý.) Lodyha z položeného 

 dolejška vystoupavá, dole jako listy srstnatá, nahoře hustě člán- 

 kovitými chlupy posetá. Listy opakvejčité až opakvejčitě 

 podlouhlé, přitloustlé, drobně vroubkované, nejdolej ší o mnoho 

 větší, vytrvalé, v rozetku směstnané. v řapík sbihavé, 

 hořejší 2—4 oddálené, přisedlé. Hrozen krátký, chudokvětý, směstnaný. 

 Tobolky vejčité, slabě vykrojené, hustě žláznato -huňaté. Oddenek 

 plazivý. 



V. 0-05 — 0-15 m. Koruny prostředni, blankytné. 

 2j- Červen, červenec. Travnatá místa, v štěrbinách skalních v Jeseníku, 

 pořídku. Velk. kotlina poblíž Vysokého pádu (Reissek 1840, Spatzier). 



1007. Y. serpyllifolia L. (R. douškohstý.) Lodyha dole plazivá 

 a kořenující, pýřitá neb dosti lysá, b e z ž 1 á z n á. Listy vejčité neb 



