758 — 



Bílovice, Bystrc, Rajhrad', Star. Břeclav, Břeclav. — Ve Znojemsku : při rybnících 

 kolem Náměště velmi obecná (Roemer), Drnoholec (Reissek), ii Nov. sídla a Hevlína 

 (Ripper), hojná v nížinách Dyje (Makowsky). V Jihlavsku: rybníky u Jihlavy 

 a před Pans. Duběnkami (Pokorný) a na j. m. kolem Jihlavy nezřídka (Oborny), kraje 

 rybníkův u Týna poblíž Třebíče (Zavřel), Telč, u Cernického rybníka, Věchnov, 

 Ždár. — V poříčí Moravy: Olomouc (Vogl), pospolitá v bahně jednoho rybníka 

 v Hajčíně (Mik), u Lásek a j. nezřídka (Makowsky), vesnický háj u Leštiny 

 poblíž Zábřeha (Pánek), nehojná u Uh. Hradiště (Sapelza a Schlógl). Ve vý- 

 chodní části: v Lejskovské dolině zřídka (Holuby), Palčov u Nov. Jičína (Sapetza), 

 Hranice, Bělotín (Schlosser). Ve Slezsku: v nížinách těšínského kraje (Kotschy), 

 u Velk. Herallic a Životic (Schlosser), a Szybic, Ropic, Červené vody a Briesenu 

 (Vierhapper). 



311. Scrophularia Touni. Ki*ticiiík. 



A) Vrcholíčky všecky úžlabní, hořejší skoro přisedlé. Trubka korunní 

 baňkovitá, pod ústím silně zúžená. Kypt páté tyčinky žádný. 



1039. S. vernalis L. (K. jarní.) Bylina žláznatě huňatá. 

 Lodyha 4hranná, jednoduchá neb větvitá. Listy srdčitě 

 vejčité neb okrouhlé, 2krát stříhané pilovité, velmi měkké, 

 dolejší dlouze řapikaté, nejhořejší skoro přisedlé. Květy v dlouze řapi- 

 katych jednoduchých neb složených vrcholících. Ušty kalicha po- 

 dlouhlé, bez blánitého kraje. 



V. 0"25 — 0*60 III. Koruna zelenavě žlutá. 



(^ Duben, květen. Vlhká stinná místa, křoviště, pořídku. V údolí Svitavy 

 na úpatí Hádii mezi Obrany a Bílovicemi a mezi 1. a 2. íunnelem (Makowsky), 

 též u skal Semberových na Hádech r. 1883 hojný, osázením mýtiny pod těmito 

 skalami znenáhla se ztrácí. V Těšínsku mezi Cisownicí a Ustroněm (W. (ir.), zde 

 jen v selských zahradách zdivočelý (Kotschy). 



B) Hořejší vrcholičky v paždí listenů skládají konečnou lalu. Trubka ko- 

 runní břichatá, nahoře nezúžená. Kypt páté lyčinky vyvinut. 



1. Lodyha i listy, tylo zvláště vespod, odstále jemně žláznalo-pýřilé. 



1030. S. Scoi)Olii Hoppe. (K. žláznatý). Lodyha ostře 

 4h r a n n á, přímá, jednoduchá neb též větvitá, chlupatá, v květensLví 

 mimo to též žláznatá. Listy srdčité neb hořejší klínovitě zúžené, 

 s řapikem úzkokřidlým, nestejně vroubkovan o-p i 1 o v i t é, 

 velmi měkké, měkce chlupaté, vespod mnohem hustěji. Ušty ká- 

 li š n i okrouhlé, tupě, se širokým, hnědým krajem 

 blánovitým, Oddenek válcovitý, neztloustlý. 



V. 0-50 — 1-00 ///. Koruna žlutozelená, na hřbetě hnědočervená. 

 S. glandulosa W. Kit. 



2|- Cerven-srpeii. Suché lesy, příkopy, ploty, křoviště, zvláště v horách, 

 v Beskydách i Sudetách rozšířen. V Sudetách : Salvíz u Kunčic, zde severo- 

 západní hranice jeho rozšíření (Oborny), Leiterberk, na Pradědu u Švýcarny, ve 

 Velk. kolhně (Gr. Fl.), Jelení luka (Bachmann), vodorovná stezka mezi Frant. 

 myslivnou a Petrštýnem, Mravenčí vrch u Wiosenberka (Oborny), Křemenný 

 příkop ve Kriechu (Uechlritz). Stráň Černého příkopu p(jd Drehberkem, úklony 

 Dědu, u Opavy pod Ovčirnou, u Fraul. mysliviiy až k nhlírským chyžím v údolí 



