— 885 - 



řitou vystoupající. Listy oddálené, lichozperené, 5 — 7č e t n é, 

 nejhořejší 3četné, doleni dlouzeřapíkaté, palisty úplně přirost- 

 lými, špičkami jen sotva oddělenými pošvaté, hoření s palisty bylin- 

 nými, toliko nejdoleji ku krátkému řapíku přirostlými. Lístky podlouhlé, 

 ostře pilovité, na líci tmavozelené, vespod sivozelené, na žilách plsf- 

 naté. Vrcholík chudokvětý. Kališní lístky vejčité kopinaté, zakončíte, 

 rozložené, později zveličené, mnohem větší než plátky. Lůžko plodní 

 chlupaté. Holénky lysé, hladké. 



V, 0*25 — 075 m. Kalichy barvy temně krvavé, plátky, tyčinky 

 a čnělky hnědě nachové. Potentilla palustris Scop. 



2|- Červen, červenec. Bařiiiy, rašeliny, kraje rybníkův, v rybničných a 

 liornalých krajinácli, jinde nerosle. V česko-moravském pohoří : obecný na raše- 

 linách a průhonech u Jihlavy (Reichardl), kolem Rudolce, Dacie, Černína, v okolí 

 Slavonic, na všech lukách bařinných a při rybnících obecný, též u Vallinova, 

 Malějovic a Stalkova (Oborny), pořidku při rybníku Židlochii u Ptačova^ poblíž 

 Třebíče (Zavřel), bařinná luka u Rozinky (Frant. hrabě Milrowský)!, u Svitavy 

 (Makowsky), přehojný u Nov. mésta, jako u rybníků Křivka a Trnka, u Kii- 

 bovských a Dvorských rybníkův, hojný u Ždáru, zámku Ždáru, porůzný u Jim- 

 ramova a Nov. Jimramova. — V Olomoucku : rašeUnná luka u Kláštera Hra- 

 (hska (Mik), v příkopech mezi Hlusovicemi a Cernovírem (Makowsky), luka 

 Angerská u Rludova poblíž Sumberka (Paul), potok luční u Janusova poblíž 

 Rymařova (Schierl). Ve Slezsku: F>ron<jw a Rudzice v Téšínsku (Reichardl), 

 Horní ves a Ondřejovice v Opavsku (Miikusch), městská bařinná luka u Vidnavy 

 (Vierhapper)! 



,/?) multiglande Borb. Stopky květní četnými žlázkami po- 

 sázené, lístky kališní přetrhovaně zašpičatělé. 

 Posud jen u Nov. města. 



378. Fragaria L. Jahodník. 



A) Stopky všechny neb postranní s chlupy přitisklými neb přímo odstá- 

 lými. Postranní lístky skoro přisedlé. 



1100. F. yesca L. (J. obecný). Lodyha tak jako rapíky rovno- 

 vážně chlupatá, nahoře s nehojnými, namnoze jednoduchými a malými, 

 ku konci v listeny přecházejícími listy. Listy Sčetné, lístky vejčité, 

 k dolejšku klinovité, skoro přisedlé, vroubkovaně pilovité, vespod na 

 nervech tence hedbávité, nervy postranní trochu oddálené, mírně tenké, 

 s nervy 3. řádu skoro stejně tlustými; listy přízemní dlouze řapíkaté, 

 vespod bledozelené, v jejichž lížlabí vynikají niťkovité, na konci koře- 

 nující a rozetky listů vyvinující šlahouny. Květenství vrcholík vidlič- 

 natý, dlouhovětevný, chudokvčtý. Květy obojaké. Tyčinky nanejvýš 

 zvýší strboulku semenníkův. Kališní cípy na plodu daleko 

 odstálé neb dolů sehnuté. Plody hromadné červené, od lůžka 

 snadno se oddělující. 



V. 0-08-0-15 m. Květy bílé. 



