- 907 — 



/?) trichococcus Sabr. in litt. ad Spitzner. Pruty řídce chlu- 

 paté, konečný lístek elliptičný; semenníky z počátku hustě hedbávitě 

 pyrite, později jen řídce chlupaté. Těmi znaky liši se moravská rost- 

 lina od bavorských a hanoverských, které Spitzner s naší porovnával- 

 Pruty na těchto jsou mimo to hustě a krátce chlupaté, u našich ale 

 velmi málo. Na bavorských Dr. Proglem sbíraných mimo četné větší 

 ostny i hojně malých viděti, čímž příbuznost tohoto druhu s přede- 

 šlými zvlášť vysvítá. Spitz. 1. c. p. 17. 



^ Červenec. Paseky lesní, pořídku. Posnd jími \- odrůdě (i) na pasece 

 „na Dolech" zvané v lesích u Milkova za Konicí proť. V. Spilznerem pro 

 území objeven. 



,5/?) Kališní nšty za plodu odstálé neb vzpřímené. 



1316. R. thyrsiflorus Weih et Ness, ve Bluff et Fingh. Gomp. 

 Fl. Germ. I. p. 684. (O. kytkokvětý). Pruty obloukem polehavé, oblé, 

 jen nejsilnější ku konci zřetelně hranaté, + chlupaté. Ostny mírně za- 

 hnuté neb nahnuté, slabé,' mezi nimi stopkaté žlázky a malé osiny, 

 v podobě malých ostencových hrboulkův. Lístky Sčetné, zřídka znoženě 

 5četné, veliké; lístky velmi široké, kraji se kryjící, nestejně hrubě pilo- 

 vité, na líci skoro lysé, vespod roztroušeně chlupaté, lístek ko- 

 nečný široce elliptický neb okrouhlý, krátce při- 

 špičatělý, na spodu srdčitý. Palisty hluboko na spodině řapíku 

 hlavního, úzce čárkovitě kopinaté, pýřité a žláznaté. Lata s několika 

 úžlabními, oddálenými větvemi, ostatně krátká a stěsnaná, o-y laty 

 krátce plsfnaté a drsně chlupaté, s jehlicemi a hojnými, nestejně dlou- 

 hými, stopkatými žlázkami, částečně delšími než chlupy. Kališní 

 ušty šedozelené, bíle vroubené, po odkvětu odstálé. Plátkv 

 elliptické, bílé. Tyčinky obyčejně zdélí čnělek. Semenníky chlupaté. 

 Odrůda: 



b) R. Spitzneri Sabr. p. sp. Oest. b. Z. 1889 p. 436. (O. Spitz- 

 nerův). Od tvaru základního pruty všude zřetelně tupohrannými, ojí- 

 něnými, ostny silnými, dlouze kopinatými. Lístky užšími a postranními 

 dloužeji řapíkatými a tudíž kraji se nekryjícími, na spodině mělčeji 

 srdčitými, na líci žlutavě zelenými, vespod skoro třpytivě chlupatými, 

 konečným lístkem vždy opakvejčitým, nahoře nejširším, s nasazenou 

 dlouhou špicí; palisty vysoko (1 cm.) nad spodinou řapíku vyrostlými; 

 tyčinkami mnohem delšími čnělek rozdílný. 



t> Červenec. Lesy, velmi pořídku. Tvar základní ii nás posud lu-nalezen. 



b) Jen v lese na Skalici za 1'rčicemi blíže- Prostějova, zde však hojný, 

 prof. V. Spilznerem objeven a clivalně známým balologem Jindr. Sabranským 

 ku poctě o květenu moravskou velmi zasloužilého příl<>le m(''ho. Pi. Spilzneri 

 pojmenován. 



13i:. R. moravicas Sabr. in litt. ot Oest. b. Z., 1889, p, 405- 

 (O moravský). Pruty povyniklé, mírným obloukem vystoupavé, kon- 



