— 928 — 



v inýliiiách ii Sadiíťka atd. — V Prostčjovsku: na Zlechovč v bývalém lomu, 

 nad Bukem v Kumberkách, velmi hojný na Židovce nad Krumsínem, v Kře- 

 nůvském, Žbanovském a Ptenském žlebu, u Studánky pod Andélem Sir. při 

 drahanské silnici (Spitzncr). Ve Znojemsku řidčeji: dosti hojný v lese mezi 

 Paulicemi a Šumvaldem, nejbezpečněji poblíž hajnovny, v lese mezi Liliendorrem 

 a Cižovem (Oborny). V Jihlavsku: u Nov. měsla, mezi Jamy a Sazemínem, u Vc- 

 selíčka, Janoviček, Byslřice n. P. (Havelka), v okolí Dačic a Slavonic hojný 

 a odtud v lesní čtvrti v Dol. Rakousích až k Lilšavé obecný, hojný mezi Stal- 

 kovcm a Stoječínem, u Nov. vsi, Radíkova, Rudolce a Markvarce (Oborny), 

 u Ždáru (F. Kovář). V sev. Moravě: Litovel a Hlubočky u Olomouce, v údolí 

 Nectavy mezi Konicí a Nectavou (Spilzner), u Milkova (Slavíček, Spitz 1. c. 

 p. 8),' v údolích Jeseníka kolem Sobotína, TepUc, Maršíkova, Velk. Losina (Oborny), 

 zde hojný v Lázeňském gruntu. Něm. Libiny, Šumberk, Filipov, Ludvíkov, Nov. 

 ves, Raškov, Mal. Morava, Vojtíškov, Vysoký les u Janovic, Peršl a j. m. 

 u Rymarova, Guntramovice, Dobytčí les, a j. m.^u Budišova. — Ve východní 

 části: Strání, Val. Klobouky, Mor. Ostrava. — Nezřídka kolem Vsetína (Bubela, 

 teste Oborny), na Radhošti (Spitzner). V údolí Ostravice u Frýdlandu (Oborny !), 

 u Místku (Gogela). Ve Slezsku: u Malenovic, na úpatí Lysé hory a hojný 

 v Tešínsku (Oborny), Pržno, Lubno, Krásná, Moravka, Lomná, hojný u Oder, 

 u Dol. Tomášova a Gráfenberka. — Hojný až obecný v okolí Vidnavy až 

 k horám (Vierhapper). 



1333. R. senticosus Koehl., ve Witnm et Grab. F\. Sil. I, 2. p. 

 51 (1829) (O. chlumní). Pruty vysokoobloučnaté, často opletavé, hra- 

 naté, na stranách ploché, nahoře mělce brázdité, posléz lysé, se sil- 

 nými dolů skloněnými neb srpovitýrai ostny. Listy 5 četné, namnoze 

 zelené, lístky prostřední velikosti, vejčité, zřídka slabě srdčité, v řasy 

 složené, na líci lysé, vespod chlupaté až šedoplsťnaté, z mládí namnoze 

 tence běloplsfnaté, nestejně pilovitě zoubkované, zašpičatělé, lístek 

 konečný elliptičný neb podlouhle opakvejčitý, 

 zašpičatělý, na spodině zaokrouhlený, vnější lístky postranní 

 velmi krátce řapíkaté. Lata namnoze krátká, na dolejšku listnatá, 

 k hořejšku rozšířená, chocholičnatá, s větévkami sblíženými, osa laty 

 křivými ostny posázena, větévky a stopky květní ± hustě odstále 

 chlupaté, hojnými dlouhými šidlovitými ostny posázené, listeny 

 nesou též ojedinělé stopkaté žlázky. Květy dosti malé, 

 bílé. Kališní ušty plsťnaté až skoro huňaté, po okraji někdy zeleno- 

 bílé a aspoň na dolejšku ostnité, po odkvětu odstálé neb 

 zpola vzpřímeny. Plátky široce elliptické. Tyčinky delší čnělek, 

 Semenník lysý neb trochu chlupatý. R. montanus Wirtg. Fl. Pr. 

 Rheinpr. p. 150 1857, R. macroacanthus Neum. ap. Reichr. Verh. z. 

 b. G. Wien 1854 p. 278, non Wh., R. pseudoradula Holb. Oest. b. 

 Z. 1873, p. 379. 



-^ Červen, červenec. Křoví, ploty, stráně horské, velmi pořídku. Posud 

 jen na Zubštýně u Bystřice p. P. r. 1884 mnou pro území objeven. 



d) Pruty s ostny kuželovitými neb šidlovilými. 



