— 927 — 



Úzkými, křídlovitými hranami. Prašniky žluté, dolů visící, 

 Blizny světle nachové, štětcovité. 



V, 030 — 050 ra. Květy nazelenalé neb červenavé. P. dictyocarpum 

 Spach.. P. glaucescens Rchb., P. questphalic. Bngh., Sanguisorba 

 minor Scop. 



2|- Květen — červenec. Suché, výslunné pahorky, meze, trávníky, cesty, 

 stráně, v celém území rozšířen. V brněnském kraji obecný (Makowskyj, u Brna, 

 Obran (Oborny)!, u Ivančic (Schwoeder) !, u Letovic a Rosic (JViessl)!, u Lhoty 

 u Boskovic (Svěrák), obecný v okresu krumlovském, hustopečském, breclavském 

 a vyškovském. V Prostějovsku : na Kosíri, na Záhoří, u Plumlova, Pteni (Spitzner). 

 Ve Znojemsku skoro všude roztroušen, místy jako kolem Znojma, Krumlova 

 a Miroslavi obeený (Oborny). Kolem Jihlavy obecný (Pokorný), u Třebíče (Zavřel), 

 u Ždáru (ICovář) a v celém česko-moravském pohoří roztroušen. — V Olomoucku 

 a v severní Moravě: u Olomouce (Vogl) a sice v písku řeky Bystřice u l'.ystrovan 

 a poblíž nádraží (Makowsky), u Zábřeha (Pánek), u Berouna (Gans), u Něm. 

 Libin a Budišova. — V uh. hradišlském kraji: nezřídka u Kroměříže (Palla), 

 u Napajedel (Theimer), u Uh. Hradiště (Schlogl), kolem Bzence jen ojediněle 

 a pořídku (Bubela), na Javořině (Holuby). Ve východní čásh : rozšířen u Tučap, 

 též v lomech nad Dobro ticemi (Červinka), u Rusavy (Sloboda), roztroušen n Vse- 

 tína (Bubela), u Bečvy u Rožnova (Kotek), u Nov. Jičína (Sapetza), hojný na 

 suchoparech a v kamenci Ostravice u Místku (Gogela). Ve Slezsku: u Těšína 

 (Wimmer), u Blogotic a Dziegielówa (Kolbenheyer), v údolí Ludvičině u Bělska, 

 lomy u Kamienice a Lipníku (Baier), u Vítkova a Oder, n Kraši a Vidnavy. — 

 Zde velmi hojný u Vidné (Vierhapper). 



388. Agrimonia Founi. Řepík. 



1338.", A. eupatoria L. (Ř. lékařský). Lodyha přímá, p ř í o b 1 á, 

 jednoduchá neb nahoře větvitá a jako řapíky odstále srstnatá. Listy 

 přetrhovaně lichozpeřené, větších lístků 5—9, v e j č i t ý c h 

 až podlouhlých, hrubě pilovitých, na líci tmavozelených, roz- 

 troušeně přítiskle chlupatých, vespod bledších, hustě srstnatě 

 šedoplsťnatých, lístky menší namnoze 31aločné. Palisty veliké, 

 stříhané. Hrozen dlouhý, prutovitý, dole velmi řídkokvětý. Trubka 

 kališní kulatě vrtlíkovitá, až skoro k dolejšku hlu- 

 boce rýhovaná, hustě srstnatá, ostnatá, ostny hákovitě 

 ohnuté, vnější menší dalekoodstálé. 



V. 0-30 -0-80 m. Plátky zlatožluté a jako celá rostlina pří- 

 jemně vonné. 



2|. Červen — září. Trávníky, meze, suchá, travnatá návrší, křoví, háje, od 

 roviny až do nižšího předhoří rozšířen, v Beskydách: na Johanovských kopcích 

 u Karolů poblíž Vsetína při 651 m. a na Miloňovu u Velk. Karlovic sk. 800 vi. 



1339. A. otlorata Milí. (R. vonný). Lodyha přímá, jednoduchá, 

 silněji hranatá a hluboce rýhovaná, dlouze huňatá. 

 Listy přetrhovaně lichozpeřené, větší lístky podlouhlé neb po- 

 dlouhle kopinaté, hrubě pilovité, obak roztroušeně 



