— 956 



§) Osy a ("iásli lislň nápadnř naehovč nařervenaló, řcrvené řapíky nahoře 

 '•lilupalé; 



I) spiiria Piií|?et. Ostny skoro rovné. Lístků 5—7, všecky 

 zašpičatělé, špičatě vejčitě okrouhlé až vejčité, s podlouhlou 

 špicí a zaokrouhleným spodem, jen liché ku spodu zúžené, namnoze 

 jen dolejší se zuby nepravidelně jednoduše — až žláznaté slabě složené. 

 (= dvojitě) pilovitými, všecky řapikalé. Palisty se špičatými, k n 

 předu namířenými oušky. Ušly kališní nachové, málo zpeřené 

 a kratší než v el i k é, světle růžové koruny. Čnělky slabě chlupaté. 

 Plody dosti veliké, vejčitě ellipsoidické neb opak vejčitopodlouhh', na 

 obou koncích trochu zúžené. 



-L význačná: u Sv. Anloníčka, u Červeného rybníka a v Koslehiím zinolii 

 u Kartouz, meze u Obran, zmoly u Židenie, Slalinské skály, v Holednó při Svraloc 

 n .Jundrova, v Písařkách a na Červeném kopci u lirna. — Kolem Znojma : při 

 výstupu na Kraví horn v údolí Dyje (Oborny), kolem Vsetína (Bubela). Kopce 

 u Židlochovic, v česko -moravském pohoří: n Želetavy, u Olší blíž Telče a u Bi- 

 šovee. Ve tvaru více ostnilém : na stráni „Mordovně" u Klajdovky. V od- 

 chylkách, jež nelze blíže stanoviti: na Červeném kopci u Hrna a ii Jimramova. 

 V tuhém středním Ivaru mezi oenophora a canina subfirmula, s lístky ku spodu 

 zúženými a na konci zaokrouhlenými : u Komína blíž Hrna : s lístky okrouhlými 

 a čněikami skoro lysými (zdánlixě montivai^a skoro podobná) u Ratkova v česko- 

 moravském pohoří; ve y^ vixriíbcns Kellcr s listy jednoduše pilovitými, všemi 

 částmi rostlinnými slabčji červenými, leč chocholíky tmavočervenými a čnelkami 

 skoro lysými: na úpali Červeného kopce smčrem ku Kohoulovicům. V tmavo- 

 červeném, částečné přechodním tvaru k firmula: význačniMn včlévkami květními 

 často tenkými, beztrnými, včtvcmi zprohýbanýiui, chudč ostnilými, lístky ku spodu 

 zúženými: u Místku ((ioí^ela). Sem přináleží podřízená odrůda: 



subvar.) nigrcscens Kcller (Hos. NO. p. 305). Rostlina celá černo- 

 nachová. Vět('vky květní chudč oslnité, s ostny silnými, málo zkřivenými, řid- 

 čeji hákovitými, řapíky chudé ostnité, řidčeji i s větévkami květními beztrné. 

 Lístky zelené, vespod na nervech' tmavočervené, často na obou koncích -^ za- 

 okrouhlené, se zuby ostrými, typicky nestejnolvarné (jen částečně chudě dvojitě, 

 skoro bezžlázně) pilovitými. Listeny rozšířené, tmavonachové. Poupata veliká 

 a špičatá. Ušty kališní prítiskle nazpět ohrnuté, namnoze podlouhle kopinalé 

 a úzké. Terč méně kužciovilý, červený. Cnělky silně chlupaté. Plody vejčité.*) 

 f) aprica H. Br. V lese u llluboček za Komínem blíž Brna. — Při výstupu na 

 Kraví horn a v údolí Dyje u Znojma (Oborny). K lélo podřízené odrůdě přísluší 

 následující místní tvary: 



/) brachyclada H. Bratm. Větévky květní a řapíky namnoze beztrné, 

 \ělve jen jednoslranně nel) slabě načcrvenalé, lístky namnoze trochu přišpičalělé, 

 terč kuželovitý, plody podlouhle ellipsoidické (tenio tvar byl z původního popisu 

 >.id)v. nigTfíscens Kell. I. c. za příčinou bledšího zbarvení u Or. Szyszylowycze 

 Pl. Cernagorae et Dalmatiac 18S8 p. 100 vyloučen). 



*)/) í^prica H. Br., která se dle ixipisii j(!n drobnosti všccli čásLí nd snliv.ir.) 

 riig-rescens Kfll. rozeznúvá, patří dle vyobrazeni ii \)\\ fVck a Dr. S/yszylovvičzc Pl. Ceriias'. 

 Albatiiae jako pouhé boiijiuéno soui. 



