— 967 - 



subvar.) subpisifera Keller. Malý keř s korou Iniavé šedozelenou ; 

 líslků 7, proslřednč velikých až malých, na hořejších listech špičalě vejčilých, 

 na dolejších elliplicky podlouhlých, tupých, jen ku spodu špičatých, vespod 

 namodrale sivozelených, se zuby malými, osliými, krátkými, skloněnými, řapiky 

 skoro bezlrnými, jednostranně jemně diliipatými, posléz olysajícími, stopkami 

 kvétními (případné plodními) velmi krátkými, ojednélými, číškami velmi 

 malými opakvejčito-kulovilými, hladkými, ušty kališními zcela nazpět ohrnutými 

 a čnělkami vlnatými. 



Hojná kolem Židenic a dojista že i jinde, leč dosud přehlednuta. 



k) subTiiiacea Keller (Syn. R. sphaeroid. Q viniaeea (Bak?) 

 Keller Pos. NO, p 300) Keř volný, prostřední výšky. Větve, vě- 

 tévky, mladé výhonky, rapíky, stopky květní, pa- 

 listy a listeny i se středním nervem hnědonachové, 

 skoro černavé. Větve štíhlé. Řapiky dlouhé a tenké, 

 chudožláznaté i s větvemi bohatě ostny silně dolů skloně- 

 nými, hákovitými posázené. Palisty krátké. Lístky na obou 

 koncích zúžené, špičaté, elliptické, neb dolejší postranní 

 opakvejčité, dlouhé, ku spodu ztížené neb klínovité (jako u R. sepiumj, 

 konečný veliký, široce opakvejčitý, na obou koncích špičatý, n a 

 líci tmavo-, vespod velmi bledo zeleně namodralý. Stopky 

 květní velmi dlouhé 20—28 mm., tenké, lysé, kratšími 

 listeny podepřené. Číšky ellipsoidické až kulovité, poměrně malé, 

 hnědonachové. Ušty kališní lízké, kratší plátkův opaksrdčitě- 

 klínovitých, živě růžových, po okraji často s jednotlivými, velmi dlou- 

 hými, stopkatými žlázkami. Terč načervenalý, silně kuželovitý. 

 Čnčlky trochu prodloužené, kyj o vité, hustě bělohuiiaté. Plody 

 dosti malé, okrouhlé a tmavonachové. 



Háje a kopce u Židlochovic, ještě hojnější ve vinohradech u Obran ; trochu 

 menší, avšak význačně: u pracháren blíž Brna a zde též ve tvaru malolislém 

 s dlouhými řapíčky, červeným zbarvením a četnými, hustě běloch! upalými, avšak 

 sloupkovitč nečnějícimi čnčlkami (s eriostyla příbuzná). Konečně ve tvaru štíhlém, 

 beztrném, s tělem nachovým, ostny a číškami krátkými: na Cerven('m kopci 

 u Brna. 



ft) Plody vejčité neb většinou vejčité až podlouhlé, vejčitokulovité jen 

 v skrovném počtu neb žádné. 



Subsp. dumalis Bechst. Keř silný 1-5—2 m. v., s korou jedno- 

 stranně rzivěhnědou, ostny široce hákovitými, dosti od- 

 dálenými, na větévkách tenčími. Řapiky lysé, nahoře s ojedinělými 

 až skrovnými žlázkami, v dolejší třetině nahé, zde velmi zřídka 

 s 1—2 malými ostenci posázené Lístky po 5—7, vejčité, špičaté, 

 řidčeji tupé, nejhořejší pár a konečný lístek největší, poslední okrouhle 

 vejčitý vždy ostře prišpičatělý neb krátce zašpičatělý (při délco 25-41 mm.-, 

 14—20 mm. dl.) stejnoměrně hluboce a oslře dvojitě pilovitý, se zuby 



