— 973 — 



k) armatissima Déségl. Mezi štětinatými leč bezžláznými 

 ostny vyskytují se též tuhé a rovné. Lístky vejčitookrouhlé, tupě 

 vejčité, též uťaté, namodrale šedé, se srpoví té zastřihovanými zuby, 

 Řapíky žláznatoostnité. Palisty dlouhé, s onšky rozbíhavými. Stopky 

 květní po 1 — 3, lysé, jen 2 — 5 mm dl. Koruny veliké, bleděrůžové, 

 Ušty kališní kratší, s nemnohými, úzkými pérovitými úkrojky. Číšky 

 širokovejčité. Cnělky vlnaté, trochu čnějící. Plody veliké, široce 

 ellipsoidické, často na obou koncích zúžené, pomorančově čer- 

 vené, vzpřímenými ušty kališními před zbarvením věnčené (odrůda 

 tato připomíná séct. Montanae a Pimpinellifoliap). 



V neplodných kusech na vrcholu Hádňv odpovídá Baenilzein pod. í. 1079 

 vydané R. pimpinellifolia X canina Chrisl, má však ještě o Yj menši, králko- 

 vejčité, jen klínovilé ku spodu zúžené lístky; úplné t. j. i s plodonosnými 

 větévkami sbíral jsem rosllinu tuto na úpalí Hadův a sice ve Ivaru spíše podobném 

 krátko- a hustovřlevnalé, silně ostnité, přinachovělé sphaoroideae a fj latislipula 

 GdgT. T. 1779, s malými, kruhovilými až opakvejčilookrouhlými lístky a široce 

 kulatými plody obdobnými, srovn. Oesl. bot. Z. 1886 čís. 3. 



ff) Ostnitosl jednoduchá, hustá neb roztroušená. 



«) Květy růžové. 



/) squarrosa Rau. Keř většinou nízký a stěsnaný. Ostny též na 

 větévkách květních bohaté, namnoze málo zahnuté, šedé, s vtrou- 

 šenými rovnými a krátkými. Lístky špičatě vejčité až vejčité, se zuby 

 otevřenými, ostrými, k prostředku okraje listu velikými. Palisty po- 

 dlouhlé, úzké, namnoze načervenalé. Řapíky nachové, tuhými stop- 

 kami, žlázkami a ostny dosti hustě posázené. Číšky vejčitopodlouhlé, 

 nachové. Ušty kališní s čárkovitými přívěsky, kratší plátků červených, 

 prostředně velikých. Čnělky chlupaté až mírně pýřité. Terč kuželovitý. 

 Plody prostřední velikosti až m a 1 é, vejčité. 



Význačně pořidku : na Kraví huie u Znojma (Oborny). Na úpalí Hádů 

 směrem k Malomčíicům, u Cervenélio mlýna bliž Karlouz, u Doubravníka a u Kle- 

 pačova v sev. Moravě. Hojněji ve tvarech přechodních, jako: vr Ivaru ostře 

 zubatém, jenž k dumahs přechod tvoří: u Balína blíž Velk. Meziříčí; ve tvaru 

 středním mezi squarrosa a rubelliílora, jenž bezpochyby míšence představuje 

 a R. lanceotala .:/) microphylla Opiz velmi podobný jest: na úpalí Hadův; v od- 

 chylce ^ Eucharis Gdgr blízké (viz též u squarrosula), jejíž malé větévky 

 květní bezlrné, plody více podlouhlé a terče polokuželovilé jsou: na Hoře u Mor. 

 Budějovic; v přechodním tvaru k altenuala Rip, jehož čnělky slabě chlupaté, 

 osy však husle -\- krátkohákovitě oslnilé jsou: ii 1. rybníka ii Karlouz, zdi; 

 a pak u Červeného mlýna u Karlouz léž v kombinaci squarrosa — -Carioli. Pak 

 ještě ve více typických, leč neúphiých exempláredi : ve vinohradech u Obran, 

 na kopci Pergiu u Medlánek, při Ponavce u l\ečkovic, u Bohunic a Lískovce, 

 v česko-morav. pohoří: u Ralkova blíž Telče a na Zubštýnu u Bystřice n. P. 



subvar. squarrosula Keller (Ros. v NO. 1882, p. 292.). Ostny na 

 pni a hlavních větvích husté a rovné, avšak : kralší lístkův a nikoliv bčlošedi'. 



