— 978 — 



páté, později skoro lysé, krátké. Koruny dosti veliké, růžové. Terč 

 kuželovitý. Plody podlou lile ellipsoidické, (často 'až 3 cm. 

 dl.) Ve: 



f) hirtistylis H. Braun, s čnělkami chlupatými, trochu %'-y zdviženými 

 a plody kratšími. 



Rozšířena, leč najisto, zda-li všude význačná. V Prostějovská : na ko- 

 sířských vinohradech, u vchodu do Kumberek u Určic, na břehu Jlloučely u Most- 

 kovic, u Ohrozimi, u slíohovského rybníka (Spilzner). Hojná kolem Znojma: 

 jako v údolí Dyje, v Popickém žlcbn, na Hradišti, na Kraví hoře, u Kounic, 

 Popic, Čížova, Lukova, Vranova, kolem lima na kopcích u Židlochovic (Oborny). 

 Význačně: na úpatí Hádů směrem k JVIaloníěřicům, u Jundrova blíže Brna, lomy 

 na Hoře u Mor. Budějovic, kolem Obedného v sev. Moravě. — Kraje lesní 

 u Nov. zámků v sev. Moravě (Schilberszky jun.), u Míslku (Gogela). Ve tvaru 

 s \\. Chaboissei (Jren. v listech a obrysu lístků se shodujípím, leč s čnčlkami 

 ne zcela bez chlupňv a číškami podlouhlými až opakvejčitopodlouhlými, který 

 proto ve shodě s l>é.ségl. mezi tvary R. oblonga řadíme; na úpatí Hádů směrem 

 k Maloměřicům. ý) hirtististylis jest dle exsic. kolem Znojma hojnější a za- 

 >tupuje, jak se zdá, zde typ. oblonga: jako v údolí Dyje, u plovárny, mezi 

 Velk. Mašovicemi a Podmolí (Oborny). Na Červeném kopci u Brna ve tvaru 

 s lístky úzkými, opakvejčito-podlouhlými neb ellipticky ]iodlouhlými, ku spodu 

 dlouze zúženými, řapíky velmi tenkými, beztrnými, číškami vejčitými až trochu 

 podlouhlo-opakvejčitými, větvemi vnadnými, bohatě ostnitými. 



Siibvar.) rhipidodcmbvu Wiesb. et Hascibcrgcr. (Ros. OberOsi. ISíll, 

 p. 11. = Syn. R. rhipidod. Gdgr. herb. llos. čís. 332! — Crepinia rhipidod. 

 (idgr. Mon. Ros. 1892, II, 357 p. par.) Králkovělevnafá, husle listnalá, bohatě 

 ostnitá, s lístky krátkými, širokými, často tupými neb ze zaokrouhleného 

 konce ku spodu zúženými, špičatě opakvejčilými (jako u Carioli) ; leč palisty 

 širšínú, číškami opakvejčilými, ušty kališními širšími, terčem více plochým a číš- 

 kami vejčitými odchylná. 



Hojně a význačně: na Červeném kopci u Brna, zde léž ve /^ minima 

 nějaké rubiginosa eglandulosa trochu podobném. 



Siibvar.) Sabranszkyi H. Braun, (v Beck Fl. NO. II. Vídeň 1892). 

 Cnělkami namnoze lysými a podobou plodů tvoří částečně přechod k následující 

 skupině o% . Význačná větévkami květními brzy ostnitými, brzy beztrnýuú, řapíky 

 namnoze chlupatými, lístky hořejšími široce elliptickými a dolejšími skoro kruho- 

 vitými, které vespod bledozelené a po kraji nápadně hluboko a ostře pi- 

 lovité jsou, stopkanň květními krátkými, namnoze chlupatými, plody malými, 

 vejčitookrouhlými neb léž králko-ellipsoidicky vejčitými, cnělkami jen dole slabě 

 chlupatými neb lysými a květy růžovými. Syn. f) minima u subv. rhipido- 

 dendron, viz nahoře. 



Velmi krásně na Červeném kopci u Brna, u Obran, zde léž ve tvaru 

 v) glaberrima Dumort příbuzném, přecliází v subv. thermophila. 



ř=) Cnělky vždy zcela lysé. 



§) Květy bílé. 



ť) Carioti Chab. Keř vysoký, hustě listnatý, s ostny křivými, na- 

 červenalýrai, na větvích srpovitými. Řapíky lysé, žláznaté, osl- 

 níte {jakož i někdy střední nerv lístkův). Palisty podlouhlé, s oušky 



