983 — 



naté a pýřité. Palisty užší. Stopky květní ť» — 9 inni. dl. Číšky krátkovejčité. 

 Kališní ušty s péro vitými úkrojky úzkými a jen 2 — Sžláznalými zoubky posá- 

 zenými. Terč slabě kuželovitý. Cnělky lysé. Koruny rňžové. Plody krátk o- 

 vejčité až opakvejěilo-kulovi té, namnoze malé. 



Význačně: na Červeném kopci u Brna. V odchylce: s lístky okrouhlými, 

 rnělkami pýřitými a chlupatoslí stopek květních často až do prostřed číšek vy- 

 stupující: u Sv. Antoníčka blíže Brna; s větévkami květními ostnitými, vzrůstu 

 nižšího, více rozvětveného : při březích Ostravice u Místku (Gogela). Tvar, jak 

 se zdá, daleko rozšířený, J. B. Kellerem pro Hor. Rakousy (Wiesb. Haselb. 

 v Mus. Franc. Carol., Linec 1891 p. 12) a Cechy stanovený. 



sitbvar.) tortiramea Gdgr. (Tab. 1617, Monogr. Ros. 1892, II., p. 353, 

 í^yn. R. squarrosa Cariot Etudě des íl., 5 ed., lí. p. 186, e loco classico Carioti, 

 lion Rau.). Keř málo vysoký, s vMévkami květními sem a lam zprohýbanými 

 a ohnutými, krátkými, bohatě oslnitýini; lístky dosti malými, ellipli c k o - v e j- 

 čilými, na obou koncích málo špičatými, tlustounkými, na středním nervu 

 žláznatými, zuby velmi ostrými, jemně špičatými, řapíky žláznatými % 

 ostnitými, palisty krátkými, slopkami květními krátkými, namnoze ojednělými 

 (5 — 7 mm. dl.), číškami krátkovejčitými, ušty kališní s pérovitými úkrojky celo- 

 krajnými, bezžlázně pilovitými, čnělkami lysými, terčem skoro plochým. 



Posud jen na Červeném kopci u Brna. 



II, Stopky květní vždy, hřbet uštů kališních často žláznatý. 



f) Ostnitosl na všech větvích jednoduchá a tuhá. 



1.) Lístky jednoduše pilovité, (jen u odrůd jednotlivé lístky + 

 dvojitě pilovité). 



Siibsp.) Andegaveiisis Bašt. essai fl. d. M. et Loir (1809) p. 189. 

 (Popis vis v klíči str. 940) 



var.) vinealis llip. Dolejší lístky se zuby rozeklaně pilovitými 

 neb též s nemnohými dvojitými, v obrysu vejčitopodlouhlé. Vej- 

 čitopodlouhlé plody, jakož i ušty kališní na hřbetu bezžlázné. (Viz 

 popiz v klíči str. 941.) 



subvar.) phalacr o sterna Gdgr. (Ros. novae II., p. 17 ex Fl. Ratisb. 

 1887, Tab. 1976 et herb. ros. Nr. 207!) Vzhled jako u vinealis Rip., jen 

 větve bohatěji osliiité ; lístky podlouhlejší, ku spodu vždy zřetelně 

 zúžené, některé neb všecky nestejnoměrně zpola d voj i lo - pi I o vi té. Ko- 

 runy menší. Plody neprodlouženo, namnoze krátkovejčité. Cnělky -h hustě 

 chlupaté. Terč plochý. — Tvoří zřejmý přechod k Suberti, od poslední hlavně 

 lysými (na hřbetu bezžláznými) ušly kališními, větvemi ostnitými a čnělkami zcela 

 chlupatými až srstnatě huňatými rozdílná. 



Kolem Brna: hojná na Červeném kopci, s francouzskými orig-inály úplně 

 shodná, zde též s listy více načervenalými. 



f) siibleiopoda. Se zuby rovněž částečně dvojitými, avšak větévkami 

 kvělnimi bezostennými a řapíky zřetelněji jednostranně chlupatými. Palisty pro- 

 dloužené, s oušky delšími, v chocholiku většími, stopky květní lysé, jenom 

 střední tuhožláznat é, ostatně shoduje se s předešlou. 



Ňa Červeném kopci u Brna a ve vinohradech u Strážnice. 



