- 984 — 



var.) Suberti JUp, Skoro všecky lístky chudě (- zdánlivě nestejno- 

 měrně dvojitě) rozeklaně pilovité, vespod i s větvemi namodrale 

 šedé; větve a silně ku spodu zúžené lístky krátké. Ušty kališní 

 na hřbetu trochu ž 1 á z n a t é. Větévky květní namnoze bezostenné. 

 Stopky květní chudě srstnaté. Cnělky skoro lysé (Ripl) Číšky úzce 

 podlouhlé, lysé. (Viz popis v klíči str. 941.) 



U Adamova blíže lirna, 6. VI. ISGO Icg-. Theimcr „jako li. canina L- 

 v. coUina Jacq. " (TheiiiuT, v lu-rb. K\'lleroví'), klťiou l»éséglise Kellerovi v ,. R- 

 Suberli", foliis bidenlalis, peduneiilis parce glaiidulosis opravil, což se sice sho" 

 duje s popisem Déség-lisovýiu v Gal. Ros. p. 183, nikoliv však s náliledem 

 Crépinovým (za příčinou dvojité pilovilosli), poněvadž rosUina naše beztriiá jesl, 

 nemohli jsme ji ku verticiliac. radili. V háji nad Cacoviceini. 



2.) Všecky lístky ostře a bohatě dvojí tožláznatě pilovité. 



Subsp.) verticiIlacaiitha(Aulor.) Crép.*) Ostnitá. Řapíky a střední 

 nerv lístků žláznaté. Lístky po 7, š i r o k ovejčité, krátce přišpičatělé, 

 často též od prostředka k oběma koncům, leč velmi málo zúžené, s + 

 hlubokým, otevřeným, bohatě složeným ozubením. Květů v í c e v cho- 

 choliku, listeny namnoze trochu většími podepřených. Stopky 

 květní dosti kiátké i s vejčitými neb široce opakvejčitými číškami 

 tuhými, žláznatými štětinkami bohatě posázené. Ušty 

 kališní na hřbetu bezžlázné, neb jen skrovně žláznaté. Koruny 

 jasně růžové. Cnělky chlupaté, řidčeji skoro lysé. Plody dosti veliké, 

 opakvejčité až hruškovité. (Viz klíč str. 941 ) 



Posud jen na Červeném kopci u l>ina, lesle Crépiii in lili. ad Keller; 

 a dojísta že i jinde. 



Yar.) glaucoi'iil>eiis Kell. et Form. Lístky malé, široko- 

 vejčité až elliptické, v řapíčky krátce zúžené. Střední nerv a řapíky 

 velmi bohatě žláznaté, červené. Hlavička čnělek husté chlupatá. 

 G i š k y v e j č i t é, 1 y s é. U š t y kališní jen po k r a j i ž 1 á z- 

 n a t é. Slopky květní dílem bezžlázné, dílem 2 — 4 stopkatými žlázkami 

 posázené. (Ostatní popis viz klíč str. 941.) 



*) Crcpiii určil ro/ličiié jeuui ji. Kellercin z llur. Rakous a Moravy předložené: 

 Ilispidae-Biserralac zz Composilae Homoat'anthao .Sepalis j^laiidulosis el eplaridulosis, 

 fructibus heleroniorpbis" v r. 189'J veskrze jako : „Varialioncs e g-rej^^e R. verlicillacanthae 

 Méral". On shrniijo liulíž pod linilo jiuóiioiu čelné (Kh-fidy veskrze dvojilě pilovilýeli, 

 slejnoosUiých Hisi)idaruui ; prolo jsiue leiilo Ivar ve shodě s Crépineni jako snitspecii 

 správně označili. Podolkiioiili iiiiIik), že se ('répiu línilo svým nejnovějšini náhledem oil 

 svých Primilii a všech až posnd uveiejněných prací odchyluje. Crépin jakož i Déség-lise 

 neuvedli posud Méralovu „vcrlicillacantlia- z lé ])nčiny ani z jediného stanoviska, po- 

 něvadž růže lálo nejenom v lierliáricli scliázcla, nýbrž i z diagnosy Méralovy: „folioles 

 á denls non i^iandnicusos'*, Uubž piípadně jednoduše pilovitá, pak: „f(ili(dcs dii calycc 

 |»resque íimpics" a porovnámin s R. pyronaica Gouan, stanovili se nedala. Též jsou R. 

 aspernata Déség-. (zi aspratilis Crép.) a R. inconspicna Déségl dvě růže, jež ani vzhledem 

 spolu naprosto se porovnati nedají, k oběma ale bývá R. vcrlicillacantlia Backer el Au- 

 torům piipojována a obě dnes Ciépin ku R. verlicillacantha !\léral počílá. Za Ion příčinou 

 jsme u „R. verticillaeanlha Méral jako Snbsp." jen Crépiiia jmenovali mohli. 



