— 990 - 



a) geiiiiiiia t. j, d= typický tvar (Thuillierův ve Fl. Paris p. 250, 

 1799) s větévkami květními a řapiky rn ostnitými, s lístky 5 — 7, 

 okrouhlovejčitými, ubak zcela chlupatými a plody kulovitými. Čnělky 

 velmi roztroušeně chlupaté. 



V Pioslějovsku, jak se zdá, došli rozšířena: u Seloiilek, pod Ohroziini, 

 v Kiiiiilierkácli a sečích u Určic, u Mysliovic, na líuťlilelce, ii Hrubé jedle 

 11 Krumsiiia, v /^árovski-iii lose, v Repešsk('iii žlebii, při silnici do Dralian, na 

 >)aliodov('', na Kiilčrovt', u Boi^sína, PioUvanova, Tovačova a na Sálvízu (Spilz- 

 ner). Nezřídka u Oliřan, Hrna a na Kamennéin kopci u Stranné blíž Telče; 

 s menšími líslky ve vinoliraderh ii Obran. 



b) Thuillieri Christ. 1. c. p. 185. Ostnitosf, oděni a čnělky jako 

 u odr. a\ lístky nejhořejší však častěji vejčitopodlouhlé a špičatější. 

 Plody hruškovité neb v e j či t é.*) 



V brnén'ikém kraji : u Brna, Karloiiz, Obran, Adamova; Ivančic (Oborny), 

 II Ihysic blíže Vyškova, Dialian a Seloulek (^Spilzner), na úpalí Hádů směrem 

 k Malomcřicími. — ■ Ve Znojemsku: u Slar. Hobzí, Dudkova, Mor. Ijudějovic, 

 Vranova, Znojma, Popic, Sedlešovic a Mtifrouna (Úborny). V Jihlavsku: u Sla- 

 vonic, Cizkrajova a Dačio (Oborny). Při ceslě od Vilémova dvora do Domanina 

 blíže Bzence (Rubela), na Javořinč (Holuby). 



li) Hohibyi Gdgy. (Tab. 2503). Vzrůstu .šlíhlého, podobná míšenei corii- 

 lolia X collina. s vMévkaini kvčtníini skoro bezb-nými, s lístky na neplodných 

 větévkách velikými, vejčilokopinalými až ve jči to podl ouhl ými . oddále- 

 nými, na vět(''vkáčh květních s líslky kralšími opakvejčitými neli t(''ž vejčilo- 

 kosiiíkovými, na obou koncích zúženými, řídce chlupalými, ozubením ne- 

 slejnomérně jednoduchým, nikoliv hlubokým, na konci lístků silně skloněným, 

 na spodu však se ztrácejícím, s řapiky na neplodných výhoncích velmi 

 dlouhými, liezlrnými, na ostatních nemnoliými, malými ostenci posáze- 

 nými. Pali.sty úzki', pýřité, s oušky zašpičatělými, žláznalě obroubenými, listeny 

 kopinaté, na líci lysé, někdy v podlouhlokopiiiat(' lístky vybíhaijící. Stopky 

 k\ětní namnoze po 2 stojící, 7 — 10 mm. dlouln-, cb lup ali'-, číšky vejčilo- 

 e Uip soid ick('', ušty kališní úzce zpeřené. srslnatoliuňali'. bezžlázné, s pří- 

 věsky skoro nitkovilými neb čárkovilýini, po odkvětu odsláh' až nazpět ohrnuté. 

 Terč plochý; čnělky lysé. 



Posud jen v lese za Karlouzy. 



/?) hmatá Gdgr. (Fl. Ratisb, 187S el extr. p. 29, Tah. 2572, Herl>. 

 ros, gener. Nr. 12!) Větve rozkladité, šedozelené, oslnili'; ostny krátké, ostře, 

 přišpičalělé. Lístky široce podlouhlí'-, na spodu široce zaokrouhlené, ku 

 konci zúžené, obak fvespoil na nervech v <' 1 m i hustě a mékce") chlupaté, lichý 

 na spodu snlčitý. ílapíky plstnali'", chudoostnité, sem a lam s jedním žláz- 

 natým ('hloupkcm. Palisly k ouškům rozšírenc", veliki', s oušky rozbíhavými. 

 Stopky kvclní po 1 — '2, prostřední di''lky, lys('\' Ušly kališní opadav(!, široce 



*) Zmínky zasbdinjc ičž 11. gla ii co pii b c s co ns O p i z., klcroii/, Kellcr v lierb- 

 českého musea čís. 01 označil, Ivar íiclký a velmi kritický, s lislky ilvojtvaniými, terčem 

 velmi kuželovitým, čnělkami nemnohými, skoro lysými, stopkami kvělnimi chlupatými, 

 |tloily ojednělými-, ellip. podlouhlými atd., jež pndDliá se nií^^ciici z lí. arvensis X "''" 

 Insilolia Dčség-1., má však ušly kahšní zpcřcnó. 



