— 995 — 



lika žláznatými zoubky opatřené. Listeny kopinaté a jako palisty 

 trochu načervenalé, delší ojednělých as 10 — 12 mw dl. stopek 

 květních. Číšky vejčité. "Ušty kališní úzce zpeřené, s pérovitýiDÍ úkrojky 

 po kraji bezžláznými, vnitř a po kraji běloplsťnaté, vně namnoze tmavě 

 načervenalé, 15 — 22 mm dl., nazpět ohrnuté a opadavé. Hlavička čnělek 

 brzy mírně, brzy hustochlupatá, na terč přisedlá. Plody krátko - 

 vejčité až skoro okrouhlé. Koruny velmi bledorůžové. 



Roslliny nioravski; jsou namnoze jeti tvary blízké a vňlšiiiou nepravidelně 

 jednoduše pilovilé (ačkoliv^ tálo odr. jinde lež s listy zpola dvojité pilovitými se 

 vyskytuje). V Písařkách u Brna, na úpatí Hádů smčreni k Malomčricům. — 

 Jako f) plusuniserrala, subinerniis, lloribus vivide roseis, ramis atrorubris (= an 

 f) syngenes Gdí^r. Tab. 2386?): na kopci Šlaudli u Místku (Gogela). Význačně 

 posud jen u Uhřinova u Velk. Meziříčí. 



m) ciliítta Borb. Větévky květní ostnité neb beztrné, rovněž 

 i řapíky, šedozelené neb nahnědlé, řapíky hustě chlupaté, namnoze 

 bezžlázné. Palisty široké, s oušky vejčitými, málo přišpičatělými, na 

 líci velmi řídce pýřité, vespod hustěji chlupaté. Listky v obrysu velmi 

 širokovejčité až kruhovité, veskrze širokozaokrouhleně otupělé, menší 

 na starých větvích vejčitookrouhlé, špičaté, větší na letošních výhoncích 

 širokoeliiptické (tylo při délce 4 cm as 3 cm š.), na obou koncích za- 

 okrouhlené, vždy zřetelně h r u b o p i 1 o v i t é se zuby s b í h a v ý m i 

 dílem 2 velmi malé, dílem velmi veliké rozeklané zoubenky 

 nesoucími Květy v chocholících po 4 (—3), s listeny velikými, 

 četnými, vejčitookrouhlými, zašpičatělými, obak chlupatými a po 

 kraji oddálené žláznatozoubkovanými, listeny z délí neb delší sto- 

 pek květních. Číšky širokovejčité až vejčité. Ušty kališní jen plsf- 

 naté (nikoliv též žláznalě) obroubené, na hřbetu červeně pruhované, 

 trochu delší koruny růžové. Gnělky slabě krátkoch lupat é. 

 Terč plochý. Plody vejčité až ellipsoidicky podlouhlé.*) 



Význačný tvar u nás posud nenalezen, vyskytuje se však časlčji jako 

 přechodní tvar odr. eiliala (se zuby čelnějšími, hojněji rozeklanými, úzkými) 

 a lístky elliplicky podlouhlými, vespod po celé ploše, leč velmi řídce chlupa- 

 lýini ve f) Forsteri Sm. s lístky na líci skoro zcela lysými, vespod jen na 

 nervech chlupalými, konečně skoro lysými = f) Forsteri foliis nAgis subbiser- 

 ralis: u Obran a na Červeném kopci u Firna. Tvar podřízený: 



^) Ostraviccnsis J. B. Keller. (ve Fr. Go-elových Ros. v. Fried. 

 u. Místek ve Vcrh. d. naturf. Ver., Brno sv. XXX. p. 41, extr. p. 7.) V ě l- 



*) Jako třetí odrůdu této skupiny třeba zde uvAsti m ^) subbiserrata Borl»., 

 Syn. r= li. subbiserrata Borb. pro sp. ve »Vasvar^< 1888, 28J Z= R. coiiilol. /y subbiser- 

 rata Borb. ojim, kterou J. Braun ve Woloszczak 1. c. 11 jako odrůdu u své II. cornfoha 

 »subsp. frulelorunií uvádí, kdežto ji Borbas 1. c. ku Cauiuis Pubcse. připojuje a jako 

 střední tvar mezi R. solslitialis a coriiloiia s neplodnými výhonky bolavé ojíněnými, 

 čnělkami vlnatými a lístky kožovilými, jen vespod (šedo-) chlupalými, na líci řídce pý- 

 řiiými jako u coriifolia — avšak stopkami plodními dlouhými a ušly kališnmii nazpět 

 ohrnulými a opadavými jako u Caninae popisuje ; — a kterou J. Braun 1. c -z Moravy« bez 

 bližšího označení místa uvádí. 



63" 



