- 1000 — 



delší stopek květních. Ušty kališní krátké a lysé. Číšky a plody krátko- 

 vejčité neb vejči^f. Koruny světlo růžové. 



V údolí Svitavy u Obran, hojněji ve Znojeiiiskii : u Bohunielic, Kuketaje. 

 Milfrouna, Hardeku, Čížova a j. (Oborny), na Sv. Florianku u Bzence (Bubela). 

 Velmi proměnlivá: s líslky z mládí velmi bohatě chlupatými, poslóz až na 

 střední nerv olysajícími a plody skoro kulovitými neb okrouhlými: v lese 

 u Kartouz, v Písařkách u Brna a v křovinách při Hané u Herotic; ve ý) alricho- 

 g-ina Borb. 1. c. p. 429 : na úpatí Hádů směrem k Maloměřicům (Form. Oest. 

 b. Z. 18S6, čís. 4) a ii Strání blíž uherské hranice; v lémž tvaru s počína- 

 jícím slabě dvojitým ozubením : na Kuclili u Nové Říše. 



* t) Plody opakvejčitopodlouhlé neb opakvejčité. 



d) rainealis Piig-. Větve dlouhé, větévky květní, jakož i řapíky 

 bez ostnův. Palisty dosti lysé. Lístky na líci lysé, vespod na nervech 

 jen chudochlupaté. Stopky květní zt dlouhé, leč nikoliv delší lisienův 

 tyto obak lysé, vejčitozašpičatělé. Číšky vejčitopodlouhlé. Čnělky krátké, 

 mírně srstnaté neb roztroušené krátce tuhochlupaté. Terč namnoze 

 skoro plochý. Koruny skoro bílé neb velmi bledorůžové. Plody opak- 

 vejčité, uzrálé krvorudé. 



Posud jen u Bzence (Babela). 



e) saxicola H. Braun. Větve načervenalé, krátké, s ostny s 1 a- 

 bými, tenkými, málo ohnutými. Lístky žlutavozelené, malé, elliptické. 

 jen vespod na středním nervu zřetelně chlupaté. Palisty úzké. Řapiky 

 lehce chlupaté neb jen pýřilé, ostnité. Stopky květní krátké, často 

 trochu chlupaté. Ušty kidišní skoro lysé, krátké. Čnělky nemnohé, trochu 

 čnějící, skoro lysé neb trochu pýřtté. Terč slabě vyniklý neb vyzdvižený. 

 Plody opakvejčité. 



Dle zdání tvar řídlíý neb jen individiielní: v pískovcových lomech u Krum- 

 lova (Oborny) a na Červeném kopci u Brna. 



ý) obscura Pug-. Keř vyšší s větvemi zprohýbanými, tmavozele- 

 nými i s větévkami květními ± ostnítý. Ostny tužší. Řapiky pýřité, 

 někohka žlázkami posázené, nejhořejší ostnité. Lístky ellipticky vej- 

 čité, špičaté a jako palisty vespod na postranních nervech hustěji 

 chlupaté. Stopky květní krátké zdélí neb kratší li4enů vej. 

 čitých, vespod chlupatých. Ušty kališní znatelně kratší plátkův, tyto 

 skoro bílé, veliké. Plody vejčitopodlouhlé neb velmi prodlouženě 

 opakvejčité. Terč kuželovitý. Čnělky volně pýřité neb velmi mírně 

 krátce tuhochlupaté. 



Význačně: hojná u Žideiiic, v českoiUKravskéiu pohoří u |)vořišlě blíže* 

 Telče a u Žcfáru; ve tvaru s lístky podlouhlými, .široce zaokrouhlenými: pod 

 ořechy u . Cacovic blíže Jírna. 



§§) Koruny zcela bílé. 



g) Reiissii H. Braun (Verh. d. zool. bot. Ges. 1885, p. 107). 

 Keř vysoký s větvemi hustě listnatými a ostnitými, větévky květní sblí- 



