- 1002 — 



(Spilzner),. v údolí Dyje u Znojma 1880 a snad i u Ci-rnovic (Oliorny)/) sťiiii- 

 glauca Borb.: při silnici u Kartouz; v hájích u Židlochovic roste slřední tvar 

 mezi semibiserrala liftrb. f) odonloslicla (ídgr. Tab. 2121 a seniiglauca. — 

 Místní a individuelní Ivary léto odriidy jsou: a) plusvirens : s h'slky podlouhlo- 

 elliplickými, na konci zaokrouhlenými (nikoliv kopinalými), stopkami květními 

 bohatě chlupatými, číškami malými, krátkými, ušty kališními krátkými a ěněl- 

 kami hasič bělovlnatými, canina semibiserrala Borb. poněkud podobná: pii Svratce 

 a na Holedné u .lundrova blíže Brna. /:?) calvior : s iapíky olysajícimi a středním 

 nervem listu ještě chlupatým: vinice u Obran, u Cacovic, na Červeném kopci 

 u Brna, při Hané u Herolic, na kopcích a v hájích u Židlochovic. 7) umbrosa: 

 střední nerv lístků často krátkých, za plodu olysající, zuby veliké, hluboké, bez- 

 žlázné, dvojité, plody kratší, čnělky hustěji chlupaté, větévky často o>liiit(' : 

 v Orlovském lese u Vyškova a při Hané u Herotic. 8) parvifolia : v lese 

 nad Jundrovem. — Konečně ve středních tvarech míšencům následujících sdru- 

 žení obdobných: t) lanc.-rubescens : ozubením hlubokým, nikoliv však 

 žláznatodvojilým, nýbrž liohalě rozeklaným, barvou, ostny a řapíky podobá se 

 Pi. rubescens Rip. ; od R. lanceolala Op. jesl jen ozubením, barvou a trochu 

 širším obrysem lístků rozdílná: na Hádech u Klajdovky a u Židlochovic. — 

 c) lanc-leiostyla : lístky, ozubení a slabá též na střední nerv se vztahující, 

 později se zlrácející chlupatosf jako u lanceolala Op., leč větévky květní ostnité, 

 stopky květní pýřité, číšky menši, úžeji vejčilé, čnělky lysé, řidčeji s 1 — 2 

 chloupky, ludíž ani lanc. tyi>ická, ani decalvala, nýbrž slřední tvar, případně 

 i rníšenec, srovnej Oest. 1». Z., 1S8G číslo 3: na Hádech u Obran, r/) /anc- 

 Mahnundaricnsis : žebra a řapíky pýřilé, lístky 2 král pilovité, čnělky na 

 spodu bohalě chlupaté, blizny lysé, tělo (= osy) červené, ostny hákovité, užší 

 líslky časlěji přišpičatělé = míšenec odrůd ?, jenž ku Caninis Decalvalis Biser- 

 ralis přináleží a s R,. Gennari Huel příbuzným jest: nezřídka na Perglu u Med- 

 lánek a na Zídlochovských kopcích. 



'(\) decalvata Crépin. Větve o s I n i I é. Keř zelený. Líslky šíře vejčilé' 

 (nikoliv kopinaté) zřetelněji neb siejnoměrněji zpola 2král pilovité. Cnčlky mír- 

 něji chlupaté. — Novou o k r o n h 1 o malolislou „Decalvala subl)iserrala 

 Rosae uncinellae Besser proxima" liledej mezi stanovisky od semig^labra (^ad 

 interim). 



Na Stalinských skalách, na úpatí Hádů směrem k Maloměřicům, u Sv, 

 Anioníčka, zde s ěnělkami slabě chlupatými, na Červeném kopci u Brna, 

 II Světlé a llasiié blíž Telče, Vyskytuje se též v nuslních odrůdách: (t) calvior. 

 se stopkami nervů na středním nervu: na Červeném kopci u Firna. (>) parvi- 

 folia., tvar útlý s ěnělkami -|- chlupatými, větvemi, květenslvím, listeny a květy 

 -j- červenými: na Červeném kopci u Brna; pak f) ve tvaru _^ odontosticta 

 Odgr. Tab. 2121 pro.xima, s lístky skoro malými, na obou koncích špičatými, 

 jichž hořejší zuby po 2 žláznalýdi zoubcích nesou, s větévkami trochu ostnilými, 

 ěnělkami slabě chlupatýnii a číškami malými, vejěilými : u Židlochovic ó") sdru- 

 žení spuriae- pumilac podobná, av.šak červeným tělem, palisty a kališními ušly, 

 oddálený m i, jen Sčetnými, tupounkými líslky; krátkými, chocholičnatými 

 stopkami květními a hustěji chlupatými ěnělkami v e 1 m i rozdílná (a poněvadž 

 11 Caninis veskrze Sčetné lístky zřídka se vyskytují a rostliny sem přináležející 

 velmi útlými, nestejně seřadénými ostny se vyznačují, zdá se, že jsou míšenci 

 pod ó') uvedených druiiů): Na C/erveném kopci u Brna v mém herbáři č. 464, 

 a v méně zajímax^^^ch odchylkách: u Lískovce, Bosoiioli, v Čertově zmolu v Pl- 



