— 1008 — 



íéž nejvnitrnější plátky úplně vyvinuty jsou. Tato krásná v zahradách 

 všeobecně pěstovaná růže vyskytuje se hlavně ve dvou (opět četné 

 podřízené odrůdy v sobě zahrnujících) odrůdách, z nichž vyskytuje se: 



P) floře carneo- variega to pod rozličnými jmény (jako R. IMaidcn- 

 blush a R. iiniita horl. ald.) s poupaty plotno narůžovělými nob též růžovými a 

 plátky na líci zcela bílými neb plátky též na líci růžově pruhovanými, což nábled 

 zkušených rhodologův, že následující subsp. collina Jacq. specificky od R. alba 

 L. nesmí se oddělovati, ztvrzuje! — Pak ve: 



ť^) dimo rphacantha se žláznatýini .šlolinkami na větévkách květních 

 (srovnej Keli. Ros, N. Ó. 1. c, p. 259 Pozn.), ku kteréž však R. cymbae- 

 iolia Redoulé, Res. R., p. 47 cum tab. (foliolis I ano e olatis!) rozhodně 

 nepatří I 



V zahradácli pěstována v odrůdách u 7) vypočtených a i jiných, sem a 

 lam zdivočilá: jako na Kraví horo a v údolí Hradnice u Znojma, u Liliendorťu 

 (Oborny) a v lese u Cinzendorhi na všech míslech v odr. /j) s poloplnými 

 korunami. 



tt) Květy (obak) růžové. 



Siilisp.) collina Jacq. (Fl. Austt\ 1774, II, 58 tab. 197.) Pro- 

 středně vysoký, často četné výhonky nesoucí keř, O s t ni tos ť j e dno- 

 duchá. Ostny na větévkách květních nikoliv hákovité, nýbrž z oblého 

 spodu úzké, málo až lehce zkřivené a načervenalé. Lístky po 5 (—7) 

 skoro přisedlé, kraji se dotýkající, široce vejčitookrouhlé, 

 liché okrouhlé, prostředni velikosti neb často větší, všecky 

 jednoduše pilovité, se širokými k hořejšku skloněnými, 

 jen velmi zřídka ku spodu s jednotlivými rozeklanými zoubky 

 opatřenými zuby, na líci lysé, vespod jen na středním nervu a po- 

 stranních nervech hustěji chlupaté, mezi nervy i- roztroušeně chlupaté, 

 po kraji chlupatě brvité. Řipíky zcela krátkopýřité, žláznaté a ostnité. 

 Číšky vejčité, na spodu stopkatě žláznaté. Ušty kališní kratší než trochu 

 veliká, světlorůžová koruna. Plody vejčité, leskle červené. U nás ve 

 yice odrůdách, a to: 



§ Oslnilosl namnoze jednoduchá, velmi zřídka (jen na nomnohýcli 

 větévkách květních počínajíc) dvojila. 



a) typica. Lístky okrouhlé a širokoelliptické, čnělky vlnaté 

 atd. jako nahoře a v klíči str. 939. 



3) Christli Wiesl). (Oest. b. Z. 1879, 146 et Keller 1. c 188Í, 

 2tíl.) Lístky v obrysu opak vejčité, 7četné, tenké s vyniklými postran- 

 ními nervy, slabší chlupatostí, nestejnoměrnou pilovitostí, se 

 širokými červeně pruhovanými palisty. (Syn. R. canina X trachyphylla 

 Ghrist in lití. ad Wiesb.) 



y) Mygiudí H. Braun p. sp. (v Kerner Fl. exs. austr. hung. 

 Nr. 1656, 1888, na základě Kellerových pozorování jako subvar. Ros 

 i\.-0., 1882 p. 261) s lístky vespod zcela (též mezi nervy) c h 1 u- 



