- ioi;-í — 



± špičatými, menšími zřetelněji (v dolejší třetině bohatě) zpola 2krát 

 pilovitými, částečně i na plochách chlupatými lístky; od c) meg"al- 

 antha rozeznává se dvojitou ostnitostí, zpola 2krát pilovitými, men- 

 šími, zvláště kratšími, více opakvejčitými lístky a nikoliv 

 kulovitými plody ; od Lloydii Déségl. Fl. Aust. inf. zřejmě se hší bez- 

 plsfnatými řapíky, nevlnatými čnělkami a útlou chlupatostí ploch. 



Význačně u nás posud nenalezena, v odr. f) Eduardi ; v^ lese u Cinzen- 

 (lorfu 13, Vir. 1881 a 4, VII. 1SS4 a i)ak u Medlánek 15, VI. 1882 mnou 

 pro květenu vůbec objevena. 



O o) tíšly kališní po odkvělti ješlě plody věnčící, plody kuloviU-, listeny 

 . \ elmi široké. 



f) Zoisaeana Obor. et H. Braun. (Ob. Fl., p. 914, p. sp.) Keř 

 dosti vysoký s hustým rozvětvením, šedou až nahnědlou korou. Vě- 

 tévky květní s dvojitou ostnitostí, mezi tuhými, šidlovítými ostny vy- 

 skytuji se též vlroušené žlaznaté jehlice, ostny starších větví slabě 

 zahnuté. Listy hustě stěsnané, lístky zelené, vejčitoeUiptické, tupounké 

 neb nejhořejší zašpičatělé, na líci lysé, vespod na hlavním a postran- 

 ních nervech chlupaté, veskrze jednoduše pilovité. Řapíky 

 pýřité, ostnité, přisedlými a stopkatými žlázkami posázené. Palisty 

 široce vejčitokopinaté. Listeny velmi veliké, stopky květní na- 

 kloněné, velmi krátké, hustě stopkato-žláznaté zcela kryjící. Číšky kulo- 

 vité neb též krátce vejčitokulovité, brzy trochu žláznaté. brzy lysé. 

 Ušty kališní na hřbetu a po kraji žláznaté, v dlouhé, úzce kopinaté 

 přívěsky přecházející. Koruny krásně růžové. Čnělky bustě vlna- 

 tou přisedlou hlavičku tvořící. Plody kulovité, šarlatově červené. 

 Ušty kališní odstálé, pozdě opadavé. (Odr. tato připomíná nám po- 

 někud pyrenejský horský tvar R.. cerasiřera Timbal) 



Vběhni pořídku : posud jen na Mlýnském vrchu u Čížova při cestě do 

 Ledového údolí, Obornýni pro květenu vůbec objevená. 



P o z n. Spíše než u ostatních růží jest „u CoUinis" nezbytně potřebí 

 úplných cxeiiiplářň, zvláště s neplodnými výhonky a větévkami zelené a zpola 

 načiMvenalé plody nesoucími, jakož i poznámek o čnělkách, o barvě květův a 

 dvojlvarné oslmtosti, má-ii určení iicz velmi značné zlrály času poněkud správně 

 vykonáno hýli. 



Siibsect. Eucaiiiiiae. 

 Subtrib. Adenoneurae (viz klíč str. 937). 



1345. R. tomeutella Lem. (J. B. Keller 1. c. p. 231—232). Keř 

 prostřední výšky až 2 w v. Větve krátké. Mladé výhonky načervenalé 

 a skoro plsfnaté. Ostny velmi široce trojhranné, smáčknuté, 

 na větvích hákovité, dlouze dolů zahnuté, na větévkách květonosných 

 menší. Řapíky plsťnaté, s krátkými často bohatými žlá- 

 zami a slamožliitými ostenky po=:ázené. Lístky po 5—7, tlusťounké, 



