— 1022 — 



u Ždánice. V sev. Moravě: ii Rymarova n iia llullnTkii ii Volk. l,osína. (Form. 

 ííos. d. Hochg., 1S87, p. 5). V odcliylkádi a sice jako niyriod. f) r a m i s 

 i n e r m i b u s (a nokíilovilýini plody) připomíná 11. piannina llip., od léto však 

 lístky v řapičky /úženými a Icioein kuželovilým lo/dílná. uaše rosUina jesl hlizká 

 caiiinae riibellitloiae : ve /molicli u Židenic ; — pak jako /) pilosula Chr. 

 grandidentata s číškami vejčilo-okioidilýnii. skojo no lopkatými. překrásná 

 rfiže našeho iizemí : ve /niolidi n Židcnit- liližc l!i na ; pak jako f) ohtusc- 

 orbiculata grandifnnis (Syn. Ozanonia .ydopliora Cdgr. Tab. Nr. 1048 — 

 Monoi^T. Ros. 18!»2. II. p. 126. Nr. 3Sí) pro parlf). s lislky velikými, širo- 

 kými, namnoze kr nliovit ým i, Inpými. znhy ozdobnými, úzkými, v čárkoví té, 

 skloněné špice povytaženými, s květy po ( H) — 5 svazečnatými a vnějšími 

 stopkami květními vidličnalč rozeklanými (— kvčtenslvi králky svazečnalý 

 vrcholík), číškami v čas květu vejčilo-okronhlými, ušty kališními velmi mnoho- 

 jařmě — - (leč úzce — ) zpeřenýini, běloplstnatě obroubenými a čnělkami vlna- 

 lými. Širokými lístky imponens. zuby veskrze 2krát pilovif5'mi myriodonta blízká; 

 od olion kruhovitými lislky a zvláštním ozubením nápadně ruzdilná, nejkrásněj.ší 

 tvar: na Červeném kopci u jiriia (Form. lierb. .suli. Nr. 4ftS); konečně jako 

 ♦loiímělá albitlora. kterou jnuic v Oest. b. Z. 188(5, čís. 3 uvedli: s čnělkami 

 slabě chlupatými, xyniklými. ve volný svazeček spojenými, zuby hojněji 2král 

 pilovitými, stopkami květními krátkými a nšly kališními vzpřímenými, leč číškami 

 malý m i, vcjčilokulovilými, jak se zdá, míšcnec neplodný ?, nemnohé plody 

 ne zcela uzráh' : na Hádech u Klajdovky blíže i>rna, 9. července právě roz- 

 kvetlá. 



§§) Stopky květní prodloužené (skoro zdé'lí. až mnohem delší než plody) 

 hezžlázné. 



O) Lístky j c d n o d u š e pilovité. 



c) nielanophylloitles*) J. B. Keller et Haiiausek v Deutsch-b. 

 Mlsch. IV, 1886, p. 147. Větve větší a štíhlejší, zelené. Ostny p r e- 

 s 1 e n i t é, s úzkým spodem, velmi ostře zašpičatělé a dolů namířené 

 (jako kočičí drápy) ; dva vstřícné ostny na způsob gotického oblouku. 

 Mladé větévky silně namodrale ojíněné. Řapíky ostnité. Lístky na- 

 mnoze po 7, veliké (6-5 cm dl,, 4 — 4*5 an š.), špičatovejčité neb 

 vejčitopodlouhlé až elliptické, krátce přišpičatělé, tenké, lesklé, 

 řapikaté, o b a k skoro stejnobarevné, tmavozelené, s hrubými 

 jednoduchými zuby. Stopky květní dlouhé. Květy jednotlivé 

 neb po 3. Plátky tmavorůžové. Ušty kališní po odkvětu nazpět 

 ohrnuté. Plody vejčito-okrouhlé. 



U nás posud nenalezena. 



d) acutiformis H. Braun. (Ob. Fl. p. 887.) Větve ostnité. Lístky 

 p o d 1 o u h 1 o - elliptické, k oběma koncům špičaté, nepravi- 

 delně pilovité, vespod sivozelené, na líci tmavozelené. Stopky květní 

 dlouhé. Číšky podlouhlo-ellípsoidické. Ušty kališní zdélí 



*) že H. glauca Vili. var. mclauophylloiiles .1. Ii. Kellor I. c. s brutiýini, jedno- 

 d II o h ý m i zuby, (jmidogiem I. c, jako skoro všechny rakouské růže nesprávné posu- 

 zována a mylně ii subvar. .Vloraviae uvedena byla, vysvitá z hořejšího popisu obou 

 odrůd. 



