— 1027 — 



skoro plochý vyzdvižené. Koruny (růžové ?). Plody vejci té, v dlouhou 

 stopku zúžené neb též opakvejčilé. 



Význačná: ii líoiovičUy bliž Nov. Říše; srov. J. B. Keller Oesl. b. Ztscli. 

 188G, p. 196; ve I varu blízki'-in s lísiky vespod skrovaéji žláznatými a ušly 

 kališními na hřbetu bezžláznýnii : u SiŇucílio mlýna bb'ž Velk. Meziříčí. 



OO) Líslky nestejnoničrnč pilovil/'. Vedlejší zoubky dílem nepravidelné po- 

 doby a rozbíhavé, dílem pravidelné. 



m) saruieiitacea Woods. [v Transact. of Linnean Society V.. 2. 

 (1816) 313; doslovně též v Tratt. Ros. Monogr. II., 39, a sice:J Diag. 

 R. s oddělenými (t.j. volnými) čnělkami, vejčitými číškám-, hákovitými 

 ostny, 2krat pilovitými, skoro lysými (!) lístky Woods, 



Descriptio: 8-10 stop. v. keř. Ostny hákovité, brzy roztroušené 

 a řídké, brzy ojednělé neb po 2 pod palisty. Řapiky lysé, trochu žláz- 

 nalé, ostny ze širokého spodu srpovitými posázené. Palisty kopisťovité, 

 lysé a pilovité, hořejší ve vejčité, zašpičatělé listeny přecházející, 

 konečně v listeny rozšířené, na spodu však zúžené. Lístky po 5 — 7, 

 elliptické, na líci lesklé, vespod na nervech skoro ost- 

 11 i t é (= tuhožláznatě krátkoštětinaté!) (pročež v diag. skoro lysé). 

 Zuby nestejnoměrné, namnoze s rozbíhavými, vedlejšími zoubky. Stopky 

 květní po 1 — 8, lysé, kratší listenův. (!líšky vejčitopodlouhlé, hnědé a 

 lysé. Ušty kališní lysé, trojhranně elliptické, zašpičatělé, s čárkovitě ko- 

 pinatými, zastřihovaně pilovitými pérovitými úkrojky. Gnělky nečnějící 

 (uzavřené?), se skoro plochou hlavičkou blížen. Plody eUipsoidické, 

 šarlatově červené a lesklé. Woods! 



Snad Velmi příbuzná R. canina, od které se skoro jen 2krát pi. 

 lovitými lístky a ellipsoidickými plody rozlišuje. Od sarmentacea roze- 

 znává Woods sám 5 různých odrůd Tratt.*) 



I*ravá u nás posud nenalezena, domnělá (= šarm. M. líraim =^ macro- 

 clonu?): Na Kraví hoře u Znojma. 



B) Pllbesceiites Grep. Prim. VI. (1882), p. 717 (5G), srovnej zde 

 str. 939. 



Subsp. coriifolia Fries. (Novit. fl. suaec, ed. I. (1814), 33; 

 Summa veget. Scand. p. 173.) Veliký keř se silnými, bohatě až 

 přeslenilě o s t n i t ý m i větvemi. Ostny všecky tuhé, ze širokého 

 spodu křivé, na větévkách květních méně křivé až rovné neb skoro 



*) Tato původní descripce jest pro objasněni R. sarmentacea rozhodnou. Poněvadž 

 však v ni lístky, jako: na líci lesklé, vespod však na nervech „skoro ostnjté" 

 jiopsáiiy byly a v diagnose za pncinoii větší určitosti ještě jednou řečeno : že lístky 

 skoro (— tudižZZne zcela) lysé, nýlirž skoro ostnité (1. j. Inliožiáznatě draslavé 

 1= ludiž též nechlupaté) jsou, jest patrno, že se zde o (luhožláznaténi) odění a nikoliv jen 

 o ustnitosti hlavního nervu mluví — tak že tato růže Scabrata jest, kterou v 2. řadě 

 (Borb. Monog-r. Ros. Hung-. p. 463) veďe: scabrata 79 Istrica Borb. řaditi jest. Z té pří- 

 činy nemůže růže od Rešic a Pulkova, poněvadž J. Braun v Oest. b. Ztsch. 1889, p. 442 

 řádek 12—13 o „hojně žláznatých stopkách květních a lysých lístcích" mluví, býti R. 

 sarmentacea Woods, nýbrž jiná Canina orthosepala neb případně g-lanca. Keller. 



6ó* 



