— 10:í7 — 



tými, krátkými, rozbíhavými. Listeny špičatovejčité, delší stopek květ- 

 ních, tyto as z d é I í vyvinutých číšek hustě tuhožláznaté a 

 žláznatoštětinaté. Číšky vejčité, lysé neb j- žláznatoštětinaté. Ušty ka- 

 lišní po úplném odkvětu it: vzpřímené neb odstálé, číšky až 

 do počátku zčervenění věnčící, později opadavé, vně (na hřbetu) 

 h u s t o ž I á z n a t é, ku konci rozšířené, 3 vnější zpeřenoklané, s krát- 

 kými, kopinatými úkrojky. Gnělky hustoch lupat é, ve zřetelnou 

 hlavičku, na plochý terč přisedlou, spojené. Plody okrouhlé 

 (neb u odrůd různého tvaru), chruplavkovité, později dužnaté a červené. 



Pdzii. Pro všechny případy rozhodné systematické seřadění tvarů 

 tohoto druhu není ménř obtížné, než u jinýcli druhu, poněvadž "h vzpřúnenost 

 uštů kahšnich (jak již dávno známo a v novějši dobč Crépuiem opět pozorováno 

 bylo), nejenom měnivým, nýbrž i dosti všeobecně se vyskytujícím a za tou pří- 

 činoti málo význačným znakem býti se jeví, rovněž i způsob odění hlavičky 

 čnělek, kteiá brzy řídce-, brzy hustě huňato-měkkochlupatá, brzy hustě vinalo- 

 plstnalá jest, jako na př. u subvar : echinocarpa, umbellala, rotundiíblia, (iremlii 

 atd. Totéž platí i na jiném mi^tě o dvojité ostnitosti — která všalv u čelnýcli 

 [lubiginosis mých moravských rosHin mnohem řidčeji se objevuje. 



+) Plody prostřední velikosti až m a 1 é, namnoze jen po 2 — 5 

 neb ojednělé. Hlavička čnělek neveliká a nikohr ,velmi hustě 

 běloví nato-plsťnatá", často jen krátce tuhoštětinatá a na terč 

 ne zcela přisedlá*). Lístky prostřední velikosti až m a 1 é, vespod n a 

 ploše jen zřídka neb nikdy trvale chlupaté. 



A) Ušty kališní nazpět ohrnuté neb jen některé trochu odstálé, 

 namnoze s kratšími neb ku konci rozšířenými přívěsky, záhy opadavé. 



§) Koruny růžové, neb červené. 



O) Ostnilosf jednoduchá, tuhá. 



("V) Plody namnoze kulovité, rídčtíji jednotlivé krátce vejčitokulovilé. 



a) typiea (Syn. = R. rubiginosa L. Mantissa II. (1771) 564 teste 

 Déségl. cat. rais (1876) sub- Nr. H24 et 325. Kerner Schedae III. (1883) 

 p. 58—59), Větve dosti stěsnaného keře namnoze krátké, jen zřídka 

 třepetavé. Ostnitost na větévkách květních skrovná, veskrze jedno- 

 duchá a dtz hákovitě zahnutá. Řapiky lehce chlupaté neb jen pýřité, 

 ostatně žláznaté a ostnité. Lístky prostřední velikosti (as 1 cm široké) 

 okrouhlo e 1 1 i p t i ck é, v čas květu vespod zcela chlupaté, na líci roz- 

 troušenými, přilehlými chloupky pokryty, později často olysající. Stopky 

 květní dosti krátké, as zdélí plodu. Číšky skoro kulovité, lysé 

 neb na spodu s nemnohými žláznatýrai štětinkami. Čnělky krátce tuho- 

 chlupalé neb též zcela měkkochlupaté. Plody prostřední veli- 

 kosti, nh okrouhlé neb zcela kulovité. 



*) Poněvadž v těchto případech, kdy mimo květy jen silně zralé anebo dokonce 

 lořiské plody s čnělkami docela porušenými sbírány byly, nebylo by možná správně 

 určiti tvar, bylo nejen k vhiaté a srsltiaté ciilnpalusti čnělek, ale i k Jiným znakům 

 (sub +. a -{- -\-. přihlíženu). 



