— 1038 — 



Tvai význačný rosic hojii' na nižších kopcích slřediií a jižní části, jinde 

 řidčeji. Kolem Brna hojná: na niezich u Židenic, krásné a význačné exempláre 

 na Slalinských skalácii^ n Sludáaky v Slromořadníin s^runlu, v lese a na mezích 

 za Sh"omořadním granlem bh'ž Maloméřic, na slráni „ÍVlordovně" blíž Klajdovky 

 a na úpaíí Hádů smérem ku Svilavé, v iiájich nad Cacovickým mlýnem, na 

 mezích u Karlouz a v lesích za Karlouzy, při kraji Holedné u Jundrova 

 a v Cerlovč zmolu v Písařkách u Hrna. — Ve Znojemsku : u Podmolc v okr. 

 vranovském, v Purkrábce u Suchohrdli, na Pelcberku u Milfrounu, Čertův mlýn 

 u Velk. Mašovic, u Ivančic při ceslě k nádraží, na Červeném kopci u Brna 

 (Oborny), bez udání tvaru na Barboříně u Kroměříže (Zahradník), u Nov. města 

 a Račic (Havelka). V sev. východní části: kolem Místku v slabém přechodu ku 

 comosa (Goi^ela) ; v př(!cliodním tvaru k parvilblia Kau ve vinohradech „Klky" 

 u Cacovic blíž I Srna. Většina lěchto typických tvarů má na nervech chlupaté 

 a též nepatrnými přítisklými chloupky pokryté listy a řapíky. V čas květu 

 s lístky vespod zcela chlupatými: na mezích za Stromořadním gruntem u Malo- 

 měřic ; s lístky zcela lysými, zelenými : na Mordovně blíž Klajdovky u Brna. — 

 Tvar velice proměnlivý, hlavní odchylky: 



«) leptopoda J. B. Keller. (Ros. N. o. p. 244) s lístky prostřední ve- 

 likosti, stopkami květními trochu delšími, po 2 — 3 chocholičnatými a stejno- 

 měrně jemně slopkatožřáznatými, ušly kališními na hřbetu lysejšími, polozralé 

 číšky ještě zdobícími a hlavičkami čnělek velikými, širokými, avšak králce 

 tuhochlupatými, později skoro olysajícími. 



Porídku: v lese za Kartouzy, zde též v přechodním tvaru x) scleroxylon. 



Pak s malými lístky, ojedinělými květy a velmi malými 

 číškami : 



(?) parvifolia RaU. (Enumer. Ros. (1S16) 135 — 136.) Ostny větví 

 tuhé, hákovité. Lislky o polovic menší, krátce- neb široce vejčito- 

 okrouhlé, většinou neb všecky špičaté, ve.spod jako u typického tvaru 

 liustě žláznaté (dle Raua I. c. „pryskyřičnalo-žláznaté"). Číšky „skoro kulo- 

 vité" (Rau), lysé a malé. Stopky květní po 1 (až po 2). 



Na Hádech u Klajdovky a na Červeném kopci u Brna. Méně význačně, 

 ve tvarech většinou Ranovým odrůdám příbuzných i na jiných u j) částečně 

 uvedených místech. 



y) rotimdiíolia Uail. l. c. 136 — 137. Keř as 0-60 — 0-90 m. v., ne- 

 nmohé Iřepetavé' větve, s krátkými větévkami květními ženoucí. Ostny vě- 

 tévek květních v párech, tenké, skoro rovné. Lístky okrouhlé (též 

 liché), nanejvýš 1 cm. dl. (sotva delší než j(ídcn z ostnův). Číšky skoro kulovité, 

 maJé;, lysé, na ojedněle stojících, bohatě tuhoštčtinatých, skoro krátkých stop- 

 kách květních. Ušty kališní žláznaté. Koruny malé, sytě růžové. Plody 

 malé, kulovité neb skoro kulovib'. 



V dosti dokonalých tvarech posud jen: u břehňv Ostravice u .Místku (Go- 

 gelaj, pak již jen .e tvarech příbuzných neb přechodních ku f) decidens, s lístky 

 velmi malými a vyjímaje střední nerv nechlupatými, z nichž postranní jsou 

 všecky kruhovité, konečný (lichý) však vejčilo-elliptický, jako: u Žabovřesk; 

 konečně ve tvaru přechodním k /) subrufescens, s lístky tupounkými, opakvejči- 

 tými, ku spodu mírně zúženými až úzce zaokrouhlenými, s číškami trochu vět- 

 šími, skoro vejčitokulovilými: na Červeném kopci u Brna. 



