— 1041 --^ 



iiilc. Slupky kvMiii njodiich' uch \ i-lnidýcli cIkicIkiIícícIi, knVlkí'-, dlou- 

 hými lislciiy pnd(>.přenó. Číšky luuló, \ fj ci I o o k r o ii h I ('•, lysé, neb eliudo- 

 žláziialí'- Ušly kališ ní iiedlouhť', na hřbťln žláznalé, kii konci rozšírcnr, 

 po odkviMu přímo odstáb'", potom brzy opjidavé. Cnělky zcela sr sin ale. 

 Koruny riizovi'. Plody proslřední velikosli, okrouhlé. 



Ailamov a Červený kopec ii firna (Oborny), kolem Náměšlě (Roemer), 

 v údolí Hradnicc u Cilonic, údolí Kyje u Znojma, Kraví hora, u Sedlešovic 

 a Popic, Hradišir u Znojma (Oborny), více význačná v severovýchodní iMoravč 

 a v Beřskydách a i zde s(! stále dvojlvarnými ostny zřídka: jako n Místku 

 ((iogela čís. S.). Kolem P.rna v přibližných lvar(!ch, jako: s vejčitými číškami 

 a živěji zbarvenými, svčUonachovými korunami: u rybníku blíž flečkovic ; ve 

 tvaru isacanlha příbuzném: při kraji lesa u Jundrova a na kopcích blíž vojenské 

 střelnice u Žabovřesk ; pak ve Ivaru středním mezi acanlhophora a apricorum., 

 s huslou, k hořejšku skoro jehlicovitě zt(!nč(!nou ostniloslí: na Červeném kopci 

 n Brna (Form. horb. čis. 509.J 



$ij) Koruny bílé neb jen po kraji růžové. 



b) Greinlii Chr. 1, c. 107. Keř dosti vysoký, s velmi dlouhými, 

 žlutými, iiákovitými ostny, bez štětinovitých ostenců na kmeni a žlu- 

 tavou barvou listi. "Lístky a zuby skoro jako u v. umbellata, nervy 

 veápod listův a řapíky jemně měkkochlupaté, stopky květní 

 dlouhé (1 — 2krát delší plodův), s roztroušenými, malými žlázkami 

 a ojednělými žlutými, dlouhými, jehlicovitými ostenky. Ušty ka- 

 lišní dlouhé, úzké, nazpět ohrnuté, na hřbetu velmi skrovně žláznaté, 

 čnělky řídce chlupaté, jich hlavička nad terčem (trochu více než u ru- 

 biginosa L. a méně než u micrantha Sm.) na způsob stopky vyzdvi- 

 žena, t. j. čnějící, posléz skoro olysalá. Číška vejčitá, lysá. Koruny 

 malé a jako mléko bílé. Plody vejčité a vejčitopodlouhlé. 



Dle Oborného velmi pořídku a jen v nčkolika jedincích na Sexenberku 

 u Milfronna. Dle exs. v Kernerově Fl. anslr. hung-. Nr. 47G, 1882, které ne- 

 představují R. (Jremlii, nýbrž rubig'. var. reducta; zdá se, že lato pčkná rňže 

 na lomil) jediném stanovisku již neroste. Mně nepodařilo se posud tvar tento 

 nalezli. 



c) reducta J. B. Keller (R. N. O., 1883, p. 245, Syn. R. 

 Gremlii H. Braun v Kern. Fi. exs. austr. hung. Nr. 476, 1882, non 

 Christ.). Větve tenčí i s úzkými, vespod bezžláznými palisty ±, jak 

 vino červené. Lístky menši až prostřední vehkosti, vejčitookrouhlé až 

 eiliptické, špičaté, avšak též opakvejčité a zaokrouhlené, vespod na 

 středním nervu chlupaté. Řapíky slabě chlupaté. Stopky plodní 

 n-e j s o u delší plodův. Koruny malé, bílé, po kraji a uvnitř 

 narůžovělé. Číšky krátkovejčité až ellipsoidické. Cnělky chlu- 

 paté, jich hlavičky terči více sblížené neb na něm přisedlé. 

 Plody kratší, okrouhlovejčílé, krátce vejčitobřichaté, řidčeji ellip- 

 soidické. 



Na Sexenberku u .Millrouua (Oborny jako li. (iremlii) a dojista že' na 

 celém Šibeničníku a Sexenberku u Milťrouna a v celém údolí Dyje u Znojma 



g6 



