— 1042 — 



roz>ířt!iia. V tvaru přibližiiéin, jehož proslředně velikc- až skoro malř a okrouhlé 

 plody apricoruiu, jehož vehké opak vejčilookrouhló, na spodu (jako u uiioranlha) 

 zúžené lístky, částečně (vlobrysu) reducla, jehož žlutavá barva však Gremlii při- 

 pomíná: v stroniořadním gruntu u Malomřřic. 



AA Ušty kališní přímo odstálé, plody skoro až k zralosti ještě 

 věnčící, nápadně dlouhé, úzce zpeřenodílné. 



d) comosa Ripart. (v Schultz Archiv de la Fl. de France et 

 ďAUem. (1852) 254, srov. první pravé objasnění její Kellerem v Ros. 

 N. Ó., p. 245 vzhledem ku tvaru číšek). Větve štíhlejší, často pro- 

 dloužené, tenké, sem a tam zprohýbané, ostny hákovité, trochu užší, 

 na větévkách květních a na dolejší části větví vtroušené 

 jehlicovité osten ce chuději zastoupeny neb též scházející. Řa- 

 píky hustěji chlupaté, často plsfnaté, ostatně žláznaté a i ostnilé. 

 Lístky vejci to elliptické, na spodu dosti široce zaokrouhlené, 

 prostřední velikosti, v čas květu vespod zřetelně — (často hustě) chlu- 

 paté a jako kraj listův a hřbet uštů kališních třpytivými (u nás ne 

 vždy též bělavými) žlázkami hustě pokryty. Zuby ostré, hluboké 

 a úžeji 2krát pilovité. Palisty vespod ± chlupaté a žláznaté. Stopky 

 květní po 1 — 2, velmi tenkými a delšími, jemnými, žláznatými ště- 

 tinkami posázené. Číšky vejčité, lysé. Ušty kališní jako sub AA- Terč 

 plochý. Gnělky hustochlupaté. Koruny živě růžové. Plody krátko- 

 nob podlouhlovejčité (nikoliv však kulovité). Vyskytuje se někdy 

 ve tvaru : 



forma, senticosa J. B. Keller l. c. 240. s včlévkauů květními vehui 

 zkrácenými, jen as 1 — 2 cm. dl., listy z jich spodu vyniklé (t. j. listy po 

 2-nékolika z 1. bodu vyniklé, slojí svazečnatě pospolu) zakrývají + hustě roz- 

 ložené jediným králkostopkatým květem, případně plodem zakončené větve. Lístky 

 prostřední velikosti. Ušty kališní krat>í než u typické comosa, číšky až do 

 úplného uzrání věnčící, podobná velikost číšek jako u c o m o s a neb 

 jen málo menší, případně užší. Os tni to st bohatá, avšak na větévkách květ- 

 ních krátká, slabá a skoro jehlicovitě tenká. — Tvar, který velmi zhusta tť'ž 

 u odr. comosetla se vyskytuje. 



Tvar význačný: na Červeném kopci (Czižek), na Žlutém kopci, na Hádech 

 u Obran, u Ivančic (Oborny), u Blanska (Theimer), u Čížova, Podmokle, Břeč- 

 kova v okr. vranovském, v údolí Dyje a Hradnice u Znojma, u Bihařovic, Jevi- 

 šovic a Mor. Budějovic (Oborny). Sem patři: s ± 2 (varnou ostnitostí 

 velmi pořídku, jako: tvar malolislý : na mezích u Židenic (Form. herb. Nr. 433) 

 a u Místku (Gogela), s 2lvarnými ostny, avšak s více kulovilovejčilými, nahoře 

 silně zaškrcenými a lysými plody: u břehův Ostravice u Místku (Gogela), s ostny 

 2 tvarnými a plody srstnalými: nezřídka na slezské slraně břehův Ostravice 

 u Místku ((iogela), pak u Sv. Anloníčka, zde s čnělkami skoro lysými, ostny 

 zpola 2tvarnými a listy na nervech chlupatými; též v Čertově zmolu a na Čer- 

 veném kopci u Brna (Form. herb. čís. 536); jako dimorphacanlha senticosa: 

 u Místku (Gogela čís. 13 f). f) COIUOSa homoacailtha, dosti hojný tvar: na 

 mezích ii Karlouz, na kopci nad Čertovým zinolem v Písařkách a na Červeném 

 kopci u Brna, zde též jako 1) major s velmi králkoclilupalými, skoro lysými 



