1046 



kulo vité, hustt! žláznalo-šl čti nal(';.*) Slopky kvMiií v poí-lu iiicnšíni, avšak 

 lóž šlčlinaté a žláznaté, Odéní uštů kališních jaku u e. Koruny íuéiií; ^ylě 

 růžovf' a na n<^hlech bile. Plody veliké, vejčilookrouhlé neb široce vejčilo- 

 okrouhl('', dlouhými štélinalýini oslny velmi bohatě posázené a trvale 

 řervenc'. — Dle Crépina připomíná (tvarem listu, kvMeustvíua a tvarem plodů) 

 R. comosa a tvoři bohatši (často \řž na listeny se \ /.iahujífí) žláznalosli vynika- 

 jící skupinu tvarů přechodních ku comosa Rip. 



Zcela význačně: v Popickém žlebu u Znojma a u Trouznického mlýnu při 

 cestě do Popic (Oborny). V mém herbáři vyskytuje se tento dosti řídký tvar 

 jen 3kráte a sice: na mezích u Karlouz a v lese za Kariouzy (Form. herb. 

 čís. 174 a 198) a pak ve vinohradech u Kartouz ve f) subaseiiclados. Cis. 198: 

 „v lese za Kartouzy" zdá se býti jedním a lýmž tvarem, kterýž Christ Obor- 

 nému jako umbellata určil, a který později Oborny rozeslal; dle našeho mínění 

 představuje však tento tvar spíše jeden z četných přechodních tvarů mezi men- 

 šími odrůdami umbellaly (ve smyslu Crepinových Prim. VI.) a sice mezi echino- 

 carpa a comosa: s větévkami květními méně bohatě oslnitými, lístky více za- 

 okrouhlenými, chuději chlupatými, chocholíky chudšími a plody ne zcela kulovi- 

 tými, f) echinOCarpa ještě řidčeji než předešlá, v přibližném tvaru: v lese za 

 Kariouzy (Oest. b. Ztsch. 1885, p. 120), zde pouze ve středním tvaru drobno- 

 lislém mezi R. resinosa Lejeune f) oxyodon Gdgr. Nová monogr. IV., čís. 3.S1, 

 kteréž vzrůstem, tupými opakvejčiiými hsty a vyzdviženými, huslochlu]iatými 

 čnělkami se podobá a mezi echinocarpa var.) spinourceolala Crép. — Pak tvar 

 (leč ještě pochybný) střední mezi echinocarpa a comosa kolem Slar. měsia 

 u Místku (Gogela). 



§§) Plody vejčilé až vejčitěpodloiihlé, veliké. Slopky květní vícečelné 

 ve svazečky nahloučené. 



i) setocarpa Borb, ], c. 498. Větve s křivými ostny. Neplodné 

 výhonky tlustými štětinatými ostny a z tlusfounkého spodu šidlovitými 

 ostenky hustě posázené, rovněž i hořejší část větévek květních, Řa- 

 píky velmi řídce chlupaté, žláznaté a ostnité. Lístky veliké neb 

 dosti veliké, více elliptické, postranní elliptické, liché vejčitoelliptické, 

 jen vespod na středním nervu chlupaté. Hořejší palisty a kopinaté 

 listeny lysé a bezžlázné. Květů více v hustě nakloněný ch 

 chocholících na vrcholu větévek, stopky květní i s číškami žlutavými, 

 tuhými štétinkami a slopkatými žlázkami hustě posázené. Vnější číšky 

 úzce vejčitopodlouhlé, vnitřní opakvejčitá. (ílnělky hustě chlupaté 

 a vlnatohuňaté. Koruny živě růžové. Plody veliké, vejčité neb (střední) 

 opakvejčitokulovité, zcela štětinatými ostny posázené (ježaté). 



Vyskytuje se snad dle Oborného: na Červeném kopci u Brna (leg-. Czižek) ; 

 rostliny tyto představují bezpochyby předešlou rcsinosu, poněvadž má setocarpa 

 2tvarné oslny. 



*) Dle zevrubného popisu Leerseusova 1. c. zvláště v jeho Addenda p. 286, kde 

 nejenom číšky (z: germen Leers), nýbrž i plody (z: fructiis) kulovitými a oslnitými 

 se nazývají, jsou názvy: „ve j č i I é a vejčilě knlovilr, b 1 a d k v číšky a plody" i v nej- 

 iiovějšich prácech se vyskytnjící tím nesprávnější, čím méně jsou odůvodněny, tieb žádný 

 z nich neměl (ani Wallrolh) Leersenovy orig. z Horrc a Bcilsteiini v Nasavskn po ruce. 

 Wallrotbňv synonym — R. rnbig' (f) ferocior v Ilisloria (1828) 218 josl velmi případný. 



