— 1050 — 



± kuželovilý. Koruny došli inalé, jemně růžové. Plody okrouhlé, krvavé 

 červené. 



^) sphaerophora Rip. [v Déségl. Cal., 285; Crépin Prim. VI. 18S2, 

 820 (160]. Větévky kvétní s tenčími ostny. Lístky opakvejčité, špičaté, vespod 

 řídřeji chlupaté, později (již v poloviční době plodu) jen na postranních nervech 

 chlupaté a mírněji žláznaté, rovněž i palisty. Stopky květní po 3 — 4, číšky 

 okrouhle vejčité a jako hřbet uštů kališních zcela srstnaté. Koruny zcela 

 malé, růžové. Terč něco kuželovitý. Plody kulaté. 



7) seplicoloides Crép. 1. c. 821—822 (161 — 162) (et in Gdg-r. mon. nov. 

 Ros. Tom. IV., 1893, p. 267). Větévky květní často bez ostnův. Lístky 

 tuhé, vynikle žilnaté, opakvejčité, v čas květu vespod zcel.l chlupaté, později 

 vespod namnoze jen na postranních nervech chlupaté. Palisty vespod hustě 

 žláznaté a chlupaté. Kapíky plstnalé, sotva ostnité'. Stopky květní po 1 — 3, 

 dlouhé. Číšky podlouhlé, lysé. Ušty kališní na hřbetu žláznaté. Terč plochý. 

 Plody široce opakvejčité a opak vejčilokulalé. 



Z okrouhloplodých sv.) sei)tÍCOla vyskytuje se u nás jen blízký tvar f) 

 blepharidea: V Písařkách a u Obran blíž Brna. f) sphaerOCarpa : v Pískov- 

 covém lomu u Krumlova (Oborny). 



B.) Chlupatost rapíků velmi řídká, ěaslěji žádná, též listy vespod jeu 

 na n(;rvech chlupaté, později lyse'', 



(3) Větévky květní ^^j^ ostnilé, nepříliš dlouhé. 



-f) Plody králko vejčité, časlěji malé. 



Siibvar. Lemanii Boreau (Fl. cenlr. ed. 3. 1857, nr. 875; Crépin 

 Prim. VI. 1882, p. 823 (163).) Význačná delšími metlo v i tým i větvemi, 

 krátkými postranními vět('vkami, namnoze po 2 iia spodu listů stojícími, veli- 

 kými (časlo dlouhými), tuhými ostny, ± nedilupatými řapiky, malými, ellip- 

 lickými až kopinalými, nannioze na obou koncích špičatými lístky, ku spodu 

 zúženými konečnými lístky, které vespod namnoze jen na středním nervu chlu- 

 paté jsou (jen dolejší lístky kvetoucích větví jsou na spodu zaokrouhlené + 

 vejčité); menším a užším ozubením, nanmoze bezžláznými, vejčitě podlouhlými 

 číškami, úzce zpeřenými kališními ušty; živě růžovými korunami a zpravidla 

 vej čitými až vejčitě podlouhlými, prostředně velikými (avšak l(''ž krátkovejčilými 

 neb vejčitě okrouhlými, nienšími, jako na původním exempl. čís. 71 v „Hcrb. 

 Ros. Déségiiscí"), namnoze hladkými \. j. bezžláznými plody a význačně lysými 

 čnělkami. 



Této jsou následující růže blízko příbuzné, kleré sem prozatím jako t vary 

 vřadíme : 



a) Větévky kvělní skoro bez ostnův, plody větší neb podlouhlé, -t- 

 š tě ti na té. 



d) cyaiieseeilS Gdgr. (Decad. pl. nov. II., p. 23. 18. Tab. 3459, 

 mon. nov. 1893, T. IV. p. 282 jako Chaberlia Cyancscens). Namodrale světUt- 

 zelená, hořejší příbuzná, leč ostny větví kratší, na věíévkách květních velmi 

 roztroušení', namnoze žádn<', užší malé' lístky namodralé; řapiky časlěji bez 

 ostm°iv, stopky květní delší, 12 — 16 mm, podloidih' číšky zcela jcnmými krát- 

 kými žláznatýuii šlětinkami posázené, plody úzce podlouhlé, na spodu za- 

 okroulilení', na konci silně zúžené. 



