lO-il — 



t) Karthusiaiia .1. 1'.. Krll. ,.| Foim. i^Oc^l. b. z. ISST) nr. 1, p. 12U). 

 Lisly ^ krvavě uačervenalč a vzrůst časlo stésiiaiiý. Vělévky králko i s věl- 

 V(>ini tuhými, křivými, typickými ostny + posázoiié; větévky, řapíky, palisly, 

 listeny, mladé prýly a nervy lisíň červfMK' neb krvavé červené, lístky mal(' 

 až prostřední velikosti, opak vejěili", ku spodu zúžené, vespod velmi 

 jemně žláznalé (nikoliv mazlavé), na střodiiim ihmvu došli hustě chlupaté, na po- 

 slranních nervech však jen velmi chudě pýřilé, ozubení skoro sbíhavé; řapíky 

 oslnité a žláznaté, jen skromně chlupaté; palisty vespod (vyjímají; řapík) bez- 

 žlázné, králk('>; kvěly v chocholících, stopky kvělní tenké a došli dloulK- 

 (13 — 15 mm), Imavočervenými, žláznatými diloupky husle posázeiu''; úlií- číšky 

 úzce ellipsoidické', ku spodu zúžcik'', brzy zcela, brzy od dolejší Iřeliny 

 až ku spodu slopkalc žláznatt';; ušty kaiišní úzcí; zpe-eiu', králki'; koruny 

 malé; králké plátky široce opaksrdčilé (od výkrojku až ku spodu 12 umí dl. 

 a 16 mm š.), hluboko vykrojení', sylě růžov(', až skoro nachov<''; čnělky lys('', 

 i čnějící; terč plochý; plody? (nezralé opak\('jčilě podlouhlí" .1 cUipsoidick('). 



b) Lístky ku spodu zaokrouhlené; plody lysé. 



^) Sul)hel)eg'ynia Borb. (Pacher Fl. v. Kárnien III., 1877, 299; Syn. 

 R. Lemanii Boreau v) pseudoremolior Gdgr. Tab., 3469, mou. nov. IV. 1893, 

 p. 285, starší, leč vzhledem k umělé mluvě došli špatné pojmenování!) Borbasův 

 popis „in litt. ad Pacher" zněl: „Rosa subliebegynia" a typ o foliis duplo mino- 

 ribus, ramis florif. fere inermibus et fruelo praecipue cllipsoideo colli inslar non 

 attenualo; — a f) operla Pug praelcrea ramis abbrevialis differl Borb". Dopl- 

 ňujeme popis tento dle původních e.xeiuplářů : čásli listů zelené; větve velmi 

 prodloužené, dlouhí'', bledí', s oslny velmi oddálenými po dvou vstřícnými, 

 prostředně dloulu' vělíívky květní sem a tam bez oslnův. Lístky malé, vejčilě 

 elliptické, na spodu (dolejší listy někdy na obou koncíí'h) zaokrouhlené, vespod 

 na středním nervu zcela dilupaíé; řapíky jemně chlupaté, až chudě chlupatí', 

 s ojedinělými ostny; palisly lysí-. Stopky kvělní proslředně dlouhé, číšky po- 

 dlouhlé, lysé; ušly kaiišní na lu'bctu žláznalé: lerč úzký nanmoze plochý. 

 Plody ellipsoidicky podlouhh', brzy na obou koncích stejnoměrně zúženě 

 špičaté, brzy pod ušty kaUšními široce stažené, lysé. Koruny velmi bledě 



ruzove. 



Subv. Lemanii; význačně pořídku : na Hádech u Klajílovky (Form. 

 Gest. b. Z. 1886 čís. 3j a u sv. Antoníčka blíže Brna f) CyaiiesceilS nej- 

 řidčejší ze všech, posud jen ve tvaru blízkém na Hádech u Klajdovky a na 

 úpatí Hadů směrem k Maloměřicům f) Karthusiana, v lese za Karlouzy; ve 

 tvaru s lístky ješlě menšími: na Mordovně blíž Klajdovky, od f) cyanescens 

 již krvavě červenou barvou řapíkňv, palistův, stopek květních a lisly nikoliv, na- 

 modralými a na nervech mimo lo pýřitými rozdílném. Toto + krvavě červení' 

 zbarvení os a í~;ástí listův, pak stěsnaný vzrůst, králké vělve a foliola subtricho- 

 neura par\-a aut minima jsou u všech na rozdílných míslech stráně „IVlordovny" 

 sbíraných jedinců stále; sem a tam, leč řidčeji vyskytuji se na př. : u Cacovic 

 a na Hádech u Obran vedle typické í) Karthusiana s číškami úzce ellipsoidii'- 

 kými, též tvary se široce podlouhlými a jiné s krátkovejčitými čí.škami (tvary 

 přechodní k Lemanii) f) subhebegynia rostliny sí' křem vyššíu\, větvemi delšími, 

 číškami něco většími, delšími, na obou koncích zúženými, Ií-ž konmami něí'o 

 většími a bledými: na stráni Monlovně blíž Klajdovky herb. čís. 375 a s listy 

 ještě drobní''jšími na Hádech. 



Q Větévky květní bez ostnův, velmi prodloužené. Palisty širši. 



