— 1053 - 



veskrze lupenilými, žláziifilě pilovilými a ( cloUrajiiýiii přívť^hkom (neb koneíným 

 iikrojkeiu). CiiMUy lysé, wa počcl cluuli! a králce sloupkovili'. Terč trochu kiiž(!- 

 lovilý. Koruny ríižovi'. Hody ± podlouldé, iia spodu zúžciu', pud špicí došli 

 dloii/c zaškrcpiié. — Ncj význačnčjší, Ivareui listův a osliniou, velmi liuslou 

 srsliialoslí, jakož i veskrze žlázuatými včtveini R. Juiidzilli připoniíiiajit-í, od Micr- 

 aiilliis velmi odciiyliiá odrůda, suad je posud iiezjišlftiiým míšenccui mezi: 



R. mici-autlia x gallica tub micraiitha X Juiidzilli (k násiodujici 



nelze ji přirovnali), který však vzhledem k jeho na počcl chudým a v úzký, 

 králky NÍoupek spojeným čnělkám, přec jen k Micranlhis řadili se iiiusi. 



Posud jen v prus. Slezsku; u Vratislavi Kuehlem sbíraná, pro její čás- 

 lečiiou podobnost k míšenci dosud ncpozorovancMnu R. micranlha X gallica, 

 jehož rodiče u nás rostou a pro její stanovisko v pohraničm'm Slezsku zasluhuj(í 

 jako již v Rakousko-Uhersku pozorované subv. silvicola a anisantha Borb. 

 znH'nky. 



++ Vél(''vky květní s luhými ostny. 



Sub var. 8ÍlYÍC0la Dést^yl. el liip. v Mimu. acad. de Maine el Loir 

 1873, XXVRT., p. I"i2, exir. p. 2(1). Vzrůst a rozvělvení rovněž nevýznačné. 

 Vclve tenk(', dolů sehnut(', s dlouhými, nestejnými, + rovnými, luhými oslny, 

 zprohýbani' větévky květní žlula\ými, rovnými, dlouhými ostny a několika 

 žláznalými šlěliidiami posázené, líslky vejčih", namnoze \ cj čito-okro u hié, 

 prostřední velikosli neb větší, všecky řapíkah', na líci zpočátku \clmi 

 řídce chlupalé, pak olysající, vespod sivozelené, zcela cidupalé a velmi jenmě 

 žláznali', se zuby otevřenými. Palisty úzké a jako líslky oděné fiapíky oslnilé, 

 na líci trochu chlupaté-. Stopky květní žláznalě šlělinalé, nannioze ojedněh'-, 

 lis lenem lysým, delším, je přerůstajícím, nanmoze lupenilým podepřené. Číšky 

 \('jcil(' až vcjčitě podlouidé, na spodu srslnaU'-. Ušly kališní na hřbelu žláznal('\ 

 došli široce přenosečné, s přívěskem kopistovilým, žláznalě pilovitým, zdélí ko- 

 runy. Cnělky krátké a lysé. Terč skoro plochý. Koruny malé, růžo\(''. Plofly 

 vejčilě podlouhlí'. 



fi} anisacantha Borb. I. c. 499. s ostny více srpovilými, luhými a 

 líslky miMiě chlujialými, více vejčilými, lerčcm kuželovilým a plody časlěji zcela 

 srslnalými. 



* Stopky kvěliií namnoze zdélí ploduv a všechny chudě srstnaléi 

 lístky všecky na ploše žláznaU'-, lec žlázy rozlroiišcnějši. 



b) micraiithoides J. B. Kell. (Verh. d k. k. z. b. Ges. Vídeň 1882, 

 p. 189 ct 239.) Již v klíči str. 935 a 936. podrobněji popsána; 

 mimo zde uvedené znaky rozeznává se ještě celou řadou nápad- 

 ných znakův od adenopodních Tomentell a Scabiat (jako R. Gizellae 

 a její ješté vzdálenějších již Déséglisem k R. aeduensis a R. contro- 

 versa Rip. řáděných tvarův) ; svým Micranthis (nikoliv svrchu vytčeným 

 neb Trachyphyllis) podobným vzrůítem; veskrze hákovitými (nikoliv 

 rovnými a různě dlouhými) ostny, zelenými neb nahnědlými (nikoliv 

 šedě ojíněnými) větvemi, namnoze malými, zelenými, na obou koncích 

 špičatými (nikoliv velikými, tuhými, šedými, skoro kožovitými a v čas 

 zralosti plodu skoro bezžláznými) lístky, širšími, zelenými pa- 

 listy, delšími užšími plody a na počet chudými, v tenký, krátký slou- 



