- 1055 — 



gení: v údolí riyjo u Znojma (Olmriiy), velmi krásně ua mi-zífli ý^iflciťn^kého 

 kopce, n Brna nn°ij iiorij. čís. 122. 



§§ Čnělky chlupaté, — a jsou-li slabě chlupaté neb lysé, 

 vždy hlavaté a krátké.**) 



*) Slopky kvMní (lloulié, v clioclinlíkn, ncslejne (ÍIoiiIk'-, I Ikrál 



delší než Irnbka kalisní. i-íslky jen \ cspod (na slředním nervn) Imsir',-, 

 oslaliié řídce chlupaté. 



c) Lexnitzensis J. B. Kell. (1. c. p. 237 jako var. R. anisopoda 

 Christ; Syn. R. Lexnitzens s v Ob. Fl. p. 929—30). Popis viz v klíči 

 str. 934 a 935 , k tomu ještě připoj : keř veliký, letorosty chabé, oblouko- 

 vité. Ostny stejnotvárné, silné, na pních šedé, dolů skloněné, na vět- 

 vích kratší a méně skloněné, všecky hákovité. Řapíky i s nervy lístkův 

 a oslenky žlutavě bledozelené. Ušty kališní po odkvětu dílem nazpět 

 ohrnuté, dílem rovnovážně odstálé, zvláště dlouhé, úzce zpeřené, pří- 

 věsky velmi prodloužené, úzce čárkovité, leč ku konci nikoliv nitko- 

 vité, nýbrž š roce čárkovité, na hřbetu jakož i po kraji roztroušenými 

 dlouze stopkatými žlázkami a roztroušenými drsnými chlupy posá- 

 zené. Velikými, vícekrát pilovitými listy, velmi dlouhými, namnoze 

 chocholičnatými stopkami květními, tuhými štětinami, ušty kališními 

 a čnělkami připomíná Glandulosae; hustě žláznatými listy, úzkým ter- 

 čem, nevyniklými nervy atd. Sepiaceae a Micranthae; ostnitostí a srst- 

 natými čnělkami Rubiginosae a jest spojovacím členem mezi těmito; 

 od R. anisopoda rozeznává se ostnitostí, chlupatostí, nelysými číškami, 

 v nitku nezakončenými, částečně rovnovážně odstálými ušty kališními 

 a pozdějM dobou květní. 



V křovinách, plolecli, po kraji rolí a lesu velmi rozlroušeiia: v lomech a 

 poblíž slřehiice u Krumlova, při ce.slě od Vedrovic do Marešovic, ua Leskounr* 

 u Olbramovic, pak u l.e.xnice a Waldkirchenn blíže tlobersbergu v I>olních 

 Hakonsích blízko moravskí' hranice (Oborny) a bezpocliyby i na sever odlud při 

 Slavonickém potoku. 



*) Slopky kvěliií, ušly kališní, koruny a čntMky kralší, připadne malé ; 

 lístky obak (neb vespod (rvale) husle chlupaté, namnoze velikc", až proslředně 

 veliké; plátky živé růžové, až nachové. 



**) Pozii. K. Micranthis se chlupatými čnělkami ({?§) patří ještě více v nedoko- 

 nalých jediiicich nikdy přesně určitelných odrůd, poněvadž často jen svými vespod bez- 

 žláznými palisty, jemnějšími, zprohýbanými větvemi, jenmější srstnalosU stopek, ddeni 

 jen svými nad terčem síopkovitě pozdvižeiiýnú čnělkami puznalelny jsou. Z těclito za- 

 sluhuji za příčinou svého zeměpisného rozšíření zmítdiy: 1) s malými králkovejčilými 

 zcela' srstnatými plody; malými, elliplicky okrouhlými, jen na středním nervu chlupatými 

 lístky a bledými květy = v. pallídiflora H. Braun, Verh. z. b. Ges. 1888, 524 (Syn. li. 

 micrantha v) decipiens Gdgr. T. 3568 1) dccalvata) ; 2) od této lístky vespod zceta chlu- 

 patými a lysými plody odchylná v) modesta Gdgr. T. 3572: u Vratislavi; 3) s plody 

 podlouhlými, většími, lysými, větvenu bohatě luhoostnitými, palisty širokými, ušty kahš- 

 ními přímými, květy živě růžovými = v) sarco.stephaiia Gdg-r. T. 3566 v Chorvatsku 

 a Slezsku. Všechny s růzuotvárnou ostnitostí. Kell. 



