— 1062 - 



D. Keller). Vélve prostředně vysokého kře namnoze lluslé, se silnými srpovilě 

 zakřivenými ostny. Vřlévky květní většinou (t.j. skoro všechny na kři) bez 

 ostnův. Lístky často ř|.proslředně veliké (ale též malé), postranní ellip- 

 licky podlouhlí', j(Mi nejhořejší pár neb lichý konečný lístek trochu opak vejčito- 

 podlouhlé, špičah', ku spodu úzce zaokrouhlené, krásně zelené, na líci velmi 

 chudě pýřité neb nezřetelně roztroušeně chlupaté, vespod na nervech hustě chlu- 

 paté až skoro plstnaté, na ploše jen sem a tam neb stejnoměrně slabě chlupaté, 

 hustě bledými, draslavými, krátkými žlázkami posázené. Zuby trojliranné, dosti 

 otevřené, fiapíky bez ostnův, zcela plsínatě chlupaté (ostatně jako ii všech 

 odrůd bohatě žláznalé). Palisty méně širok*' (avšak širší než u var. cym- 

 boides), často načervenalé. Stopky květní ojedinělé (řidčeji po 3), zcela krátké 

 (jen 7 — 8 mm. dl.). Číšky vejčité. Ušty kališm rozložené, as jako u v) aspera, 

 jen výjimkou trochu listovitě rozšířené. Cnělky hustě vlnalť'. Terč plochý. Ko- 

 runy světle růžoví- (nikoliv bledé). Plody vejčité, Irochu v krček zúžené, 

 leč též velmi veliké, široce vejčité, se spodem skoro plochým a špicí zúženou. 

 (Sem bezpochyby patří též f) maíryarica <;dgr. I. c, p. 213 s rapíky 

 ostnitými, palisty většími, delšími, načervenalými, lístky na líci lysejšími, široce 

 kopinatými, ušty kališnínii velmi dlouhým výběžkem zakončenými a plody velmi 

 velikými, vejčilými s dlouhým krčkem). 



<") cymboides. Jak se zdá, dosti hojná: kolem Vsetína (Bubela), na 

 Šlaudli u Místku ((lOg-ela), v Cechách dosti hojná a odtud až do Perné v saském 

 Švýcarsku (E. llippe). íJ aspera: na Hádech u Klajdovky, zde též ve y) COlO- 

 rata <>) legitima: na Slalinsk-é skále. — U Adamova a Blanska (Theimer), 

 u Dělkovic (Spitzner), dosti hojná kolem Krumlova (Zimmermann), na Leskouně 

 a při cestě od Vedrovic do Marešovie. u Dukovan, Ivančic a při cestě odtud 

 do Tečic (Oborny). Kolem Znojma : na Pelcberku, Frauenholz u Tasovic, mezi 

 -Milfrounem a nádražím, u Tasovic, při cestě od Milfrouna do .Mal. Tasovic 

 a Našelic, mezi Mal. Tasovicemi a Znojmem, v údolí Leskavy a u Hardeku 

 Oborny). V sev. .Moravě: n Velk. Losina (Oborny). Ve východní části: hojná 

 kolem Vsetína (P>ubela), na úpatí Ondřejníka u Frýdlandu, zde ISSl ještě 

 25. července kvetoucí (Oborny); jislo, že některé z těchto údajů palří k růz- 

 ným tvarům naší ^nbsp. elliplica a nikoliv jen ku f) legitima. V Cechách : 

 u Karlova Týna a líubenče blíž Prahy (Opiz a Tausch) z) TasOViceilsis: 

 u Znojma ((Oborny, teste Gandoger) a v Purkrábce u Tasovic (Oborny, leste J. 

 B. Keller); námi v Oest. b. Z. 1886, v čís. 3 uvedena f) moravica zdá se 

 býti středním tvarem mezi aspera a f) Elterberg:cnsis. ^) tliurillgíaca: u Znojma 

 (Oborny), též v Cechách. 



§§§) Ř a p i k y, jakož i rub listů též na větévkách plodních 

 hustě měkkochlupaté až skoro plstnaté. Lístky namnoze 

 obak chlupaté, po kraji hustě brvité. 



c) obovata Bechstein (Forstbot. ed IV 1821., p. 703—704 pro 

 sp.). Kře prostředni výšky s listky často široce opakvej.čitými, 

 až vejčitě okrouhlými, prostředně velikými, čnělkami častěji bělo- 

 vlnatými, ušty kališnimi jemnými, čárkovitými, až často v nitky 

 vybíhajícími, úzkými, dlouhými, vzpřímeně zůstávajícími. Ačkoliv ra- 

 píky výjimkou též chuději chlupaté jsou, vytrvá přec hustější až (často 

 na nerv) plsfnaté odění déle na rubu listů než u odr. a -|- b. 



