— 1069 — 



6iškami, plochým terč(!in, králkýini lysými neb skroviifí pýřilými, malými hla- 

 vičkami čiiělok, bílými korunami a namnoze vejčile kulatými (dle Oza- 

 nona „králkovejí-ilými, okrouhlými a kulatými"), na spodu vždy zaokrouhlenými, 

 prostředně velikými plody — rozdílná. 



(3 Q Lístky vespod jen na nervech chlupaté nei) zcela bez chlupův. 



Tj) Liburilica Borb. (Prim. mon. Ros. Hung. ISSO, 481 — 2; Syn R. 



agrestis Savi var. myrlella H. Braun, ve Verh. z. b. Ges. 1885, 128 — R. 

 agreslis H. Braun v Ob. Fl. 924 — 5, non Savij. Ostny často po 2, z vcj- 

 čilé okrouhlélio spodu dosti rovné neb mírnč zahnuté (nikoliv křivé). L ís Ik y 

 velmi malé (10 — 16 mm. dl., 6 — 8 mm. š.) elliptické až elliplickykopinaté, 

 vespod zcela (J. Br. v z, b. (J.) neb jen na nervech? (J. Br. v Ob. Fl.) žláz- 

 naté, na středním nervu a postranních nervech chlupaté; řapiky + chlupaté, 

 žláznaté a ostnité. Palisly krátce a úzce kopinaté, vespod chudé žláznaté. 

 bez chlupův. Stopky květní krátké, 8 mm. dl. Číšky vejčilě kulaté ; ušty ka- 

 lišní s čárkovitě kopinalými přívěšky, trochu žláznaté pilovité. Koruny malé bílé ; 

 čnělky skrovně pýřité v pozdvižený úzký sloupek spojené (nikoliv srostlé), 

 s malou hlavičkou čnělek ; terč dosti plocliý. Plody as jako hrách veUké (7 mm. 

 v průměru), okrouhlé, až kulaté'. 



^') Virgultoriim Déségl. [v BiUotia 1S64, p. 44, non Ripart exs. teste' 

 Crép. in Prim. in Supi. ad VI, 18S2, 183 (845)]. Oslnitá, na větévkách květ- 

 ních rhuději. Lístky opakvcjčit('' až vejčitě elliptické (Crép.), na obou koncích 

 zaokrouhleni' (nikoliv špičaté-), hnavozeloné, vespod ± slabě na postranních 

 nervech chlupaté, jinak lysé. ftapíky skrovně chlupaté (později olysající), 

 ostnité. Palisty typicky úzké-, vespod žláznaté. Stopky květní po 2 — 5, často 

 dosti krátké. Cišky okrouhlé; ušly kahšní široce zpeřené, často s listo- 

 vitč rozšířenými přívěsky, po kraji trochu pilovité a žláznaté. Hla- 

 vička čnělek často prostředně veliká, avšak něco nad plochý terč vyzdvi- 

 žená, skrovně srstnatá. Koruny bílé. Plody kulaté. [Též zde (jako u men- 

 tila a pseudomenlita) označuje se soujmcnnost a budiž tuto zvláště připomenuto, 

 že exs. Ripartovy neshodují se s popisem Déséglisovým 1. c, poněvadž před- 

 stavují tvar zcela chlupatý s lístky jiné podoby a čnělkami lysými, který patři 

 k var. ř], V Ob. Fl. nesprávně k R. inodora Fr. řáděna. 



a) typica. Posud u nás nenalezena, a) robusta, zřídka, ne zcela vý- 

 značně: na úpatí Hadův u Obran. — V Cechách: u Karlova Týna blíže Prahy 

 (v herb. mus. čes. Kellercm čís. 122 označena). S) arvatica nenalézá se v mé 

 sbírce; za to budiž zde zcela nové odrůdy .skupiny typica zpomenuto, kterou 

 důst. p. F. Gogela při Ostravici u Místku objevil a nyní v zahradě pěstuje, jež 

 se nechlupatými, na obou koncích zúženými a špičatými, prostředně 

 velikými lístky, rozloženými, statnými větvemi s oddálenými, silnými hákovi- 

 lými ostny, lysými neb skoro lysými a malými hlavičkami čnělek, růžovými ko- 

 runami, prodlouženýn.i, nikoliv nazpět ohnutými, nýbrž odslálými ušly kališními 

 a dvoutvarnými vejčilě okrouhlými až skoro kulatými plody rozeznává a jako 

 lysá R. sepium novou jest pro naše území, y) agTestlS, jako O inermis posud 

 jen v Cechách u Karlova Týna, 1. c. sběratel nejmenován, /'j albiflora: vý- 

 značně jen v Cechách u Bubenče blíže Prahy (Opiz a Dilrich), dle Oborného 

 1. c. 926 též u nás ve tvaru velmi malolislém Oborným jako albiflora 

 Opiz popsaném: sice jen při stezce od Milfrouna k Purkrabce u Tasovic. — 

 Ve velmi nápadném Sepiaceae již. Francie připomínajícím tvaru s lístky 2krát 



