— 1073 — 



číškami: u Karlova Týna (Seidl v herb. čcs. mus. Kell. čís. 91 označena) X) 

 Briaceiisis pouze ve tvaru blízkém 1. j. inudora s včlvemi oslnilýnii a růžo- 

 vými korunami: u Určic, 10, VI. a 22, VIII. ISSfi (Spilzncr), ve f) breviuspen- 

 dunculata : u Nuslí v Cechách (Opiz). 



Sttbsect. Tomeiitosae €rép. Tabl. anal. 1892, 77 et 91 viz 

 klíč str. 931. 



1351. R. tomeiitosa (Smith.) Crép. (R. plstnatá). Kře namnoze 

 vysoké s rozloženými, dosti prodlouženými třepetavými až převislými 

 větvemi a ± klikatými větévkami, se silnými, lehce zahnutými 

 až skoro rovnými (nikoliv hákovitě zakřivenými) ostny. 

 Lístky světle šedozelené neb bledozelené, na líci jemně chlupaté, 

 vespod hustě šedo-měkkochlupaté a výjimkou též roztroušenými žláz- 

 kami posázené, jednoduše neb 2krát žláznatě hrubopilovité, většinou 

 s plsťnatými středními a postranními nervy. Hořejší palisty málo roz- 

 šířené, s trojhrannými dosti krátkými, trochu rozbíhavými oušky. 

 Řapiky zpravidla plsfnaté, rovněž i listeny. Stopky květní 

 namnoze prodloužené, skoro vždy žláznatoštětinaté. Ušty kališní hned 

 po odkvětu nazpět ohrnuté; později ± odstálé (neb též vzpřímené, 

 leč plody po nastalém hniličení již nezdobící). Koruny namnoze bledé 

 růžové a terč úzký, (Pozn. Skupina tvarů tohoto druhu jest zde dle 

 nejnovějšího stanoviska jednotlivých výsledků bádání poprvé 

 znova sestavena a rozšířena a od dosavadního podání zařaděním ne- 

 pravých a pravých Coronat (R. cuspidatoides, umbelliflora, pseudo- 

 venusta, venusta a omissa) zcela odchylná). 



§. Ušty kališní po odkvětu buď nazpět ohrnuté neb rozlo- 

 ženě přímo-odstálé, avšak delší dobu již před nastalým zráním 

 plodů se oddělující a opadávající. Stopky květní namnoze dlouhé 

 a koruny namnoze bledě zbarvené. Ostny z vejčitého spodu tuhé, se 

 zřetelně dolů zahnutou (nikoliv zkřivenou) špicí. [= Eutomen- 

 tosae Crép. Prim. VI. 1882, 744 (84) J. 



-j-) Lístky vespod zcela bezžlázné (jen u var. ^ částečně s počí- 

 nající chudou žláznatostí nervův). 



A Lístky veskrze jednoduše pilovité. 



a) cinerascens Du Mort. (Mon. des Ros. de la Fl. Belge 1867. 

 50 etc. pro sp.) Keř 1-2— 1-6 m. v. Větve bez chlupů v, jemnou moučkou 

 šedé neb namodrale šedé. Ostny větví z málo širokého spodu 

 dlouhé, úzké a skoro rovné. Řapiky hustě bělopl s ť- 

 naté, bez žláz a ostnův. Listy po 5—7, dolejší a postranní vejčitě 

 elliptické, krátce řapikaté, liché dlouze řapíkaté a jako nejhořejší 

 špičatě vejčitookrouhlé neb špičatě vejčité, popelavé, na 

 líci plstnaté, vespod aksamitové, s vyniklými postranními nervy. Pa- 

 listy kopinaté, vespod plsťnaté. Stopky květní ojednělé, málo četné, 

 sera a tam po 2—3, žláznatoštětinaté ; listeny široce vejčité, ostře 



68 



