— 1074 — 



zašpičatělé, na líci skoro lysé, vespod zcela pýřité, kratší stopek 

 květních. Číšky široce v e j č i t é, skoro kulaté, namnoze 

 zcela žláznatoštětinaté, ušty kališni s málo rozšířeným koncem, 

 zcela plsťnaté a na hřbetu zcela žláznaté, po odkvětu rozloženě přímo 

 odstálé a až k úplnému zčervenání plodů vytrvalé, 

 čnělky zcel^ srstnaté. Koruny růžové, plátky vykrojené, trochu delší 

 než ušty kališní. Plody červeně zůstávající, kulaté neb okrouhlé, štěti- 

 naté neb lysé. — Sem patří tvary se chlupatými větvemi. 



/O Richteři (^(1i;t. (I. c. IV 1S!)3, p. 417) s králkými oslny, eliliipa- 

 lýiiii vťlévkami kvíMiiínii, ku spodu zúženými, špičalými líslky, Irocliu žláziia- 

 tými a Irochu oslDÍlými řapíky, veliký.ni bělavč plstnalýini palisly, kulalýini, ve- 

 likými plody. 



f^) Szuly<knsÍS Kell. el Form. (Syn. Chabcrlia Ircncséiiensis Gdgr. 1. c- 

 421). Oslny Icid-L-, lehce zahniilé, na zcela chlupaíýcli velévkách kvělních. ve- 

 lice oddálené, lístky široce podloubJé, na spodu zaokrouhlené, ku konci 

 sotva zúžené, na středním nervu bezžlázné, jasnó zelené; zuby široce vej- 

 cilé ; řapíky sem a tam Iroclui žláznaté, dolejší trochu ostnité; palisty ze- 

 lené, dlouhé, trochu široké, plsťnaté, dolejší vespod Irochu žláznaté, s oušky 

 rozbíhavými. Stopky kvčlní ojednělé, as 10 — 12 mm. dl., žláznato-štětinaté. 

 Číšky vejci té, skoro zcela štřlinaté, ušty kališní na hřbetu hustě tuho- 

 žláznaté, s něco listovilě rozšířenými, velikými přívěsky a trochu pilovitými péro- 

 vilými úkrojky; čnělky huňatě měkkochlupalé, terč Irochu kuželovitý; koruny 

 bílé neb skoro bílé, po kraji nechlupalé. Plody vejěilě elliplické, k oběma koncňui 

 zúžené. — Velmi blízko příbuzná, ne-li totožná, jest: 11. Skalllikiaiia Seidl 

 ve F. Seils: „Die Ros. nach ihr. Friíchten" Praha, 1825, p. 147 — 148., která 

 se jen zřetelněji žláznalými a oslnitými řapíky od předešlé rozeznává a přechod 

 k následující odr. tvoří. 



a) cineraseeilS. Velmi pořídku: v okolí Kladek u Milkova, v lese nad 

 Sruby u Otaslavic (Spitzner), u Nov. Města, mezi Devíti skalami a Malínskými 

 skalami u Vršan (HaveJka), mezi Čeladenskými hutěmi a nádražím Velko-kun- 

 čickým v okr. Frenštálském (Gogela). /') Kichteri v pohraničních Horních 

 Uhrách: u Slankovan ve slol. Liplavské (L. Richter) pak u Králova Hradce 

 (Reichel v herb. kláštera Oseku, s několika žlázami mezi zuby kolem spodu 

 I ístků v), bezpochyby i na Moravě. /2) Szulyóeiisis u Sulyó ve stol. Trenčínské 

 v pohraničních Karpatech (L. Richter), subforma II. Skalllikiaiia : u Boro- 

 vičky blíž Nov. Říše (ve společnosti jedné odr. R. farinosa Bechst. IV ed. 70fi, 

 jež se lístky a řapíky mnohem méně hustě chlupatými, lístky krátce řapíkatými, 

 z nichž liché nejsou větší než postranní, a plody po odkvětu menšími zůstá- 

 vajícími odchyluje, která by pro mocnářství naše novou byla, třeba ji však 

 ještě jednou sbírati), též v Cechách (Seidl). 



A A l-íslky nepr?videlně pilovité (hořejší lístky rozeklaně pilo- 

 vité, ostatní skoro 2král pilovité), vespod na středním nervu zřetelně žláznaté 

 (sem a tam na postranních nervech ojednělými žlázkami posázené). Větve tuho- 

 ostnité. 



[í) subadeiiophylia Borb. 1. c. 510, Kellerem pro země korunní 

 pí-ed Litavou ležící poprvé zjištěna a uveřejněna viz jeho Beitr. zur 



