— 1084 — 



rovnovážné, nananoze zcela rovné, avšak tenké a krátké, ze zaokrouhleného 

 spodu skoro štětinaté. Lístky po 7 ( — 5), prostředně veliké (nejdolejši pár 

 často jen s '/j zdélí nejhořejšího), částečně inalé, na postranních, neplodných 

 větvích opakvejčilě elliptické, na obou koncích široce zaokrouhlené, s konečným 

 lístkem často krátkovejčitě okrouhlým, všecky skoro přisedlé, na vrcholových 

 prýtech vejčitě elliptické (opačné podoby) a v úzké ellipticky podlouhé, až 

 ellipticky kopinaté lístky květenství přecházející, všecky obak hustě chlupaté, 

 tlusíounké, trochu nestejnobarevné, trochu světleji namodrale šedý rub se 

 silně vyniklými postranními nervy a jako řapíky hustou, bělavou, aksa- 

 mitovou plstí posázen, do které na dolejších lístcích velice jemné, nahnědlé, 

 skoro nezřetelné stopkaté žlázky vtroušeny jsou, zuby pilovité dosti úzké, 

 namnoze ku předu namířené, zpředu s 2 — 3, na hřbetu s 5 — 7 žláznalýnii 

 vedlejšími zoubky; líc lístků z mládí velmi hustě přilehle chlupatá, hedbávitě 

 lesklá, později zelenější než rub lístkův a podél nervů svraskalá. Řapíky 

 krátké (často jen zdélí konečného lístku), hustě plsínalé, roztroušeně žláznaté, 

 namnoze jen dolejší chudě ostnité. Květy namnoze po 3 — 5 (na postranních 

 větvích sem a tam ojednělé); listeny po 3 — 5, ellipticky podlouhlé, namnoze 

 úzké, běloplstnaté, řidčeji na ploše žláznaté. Pahsty na líci nechlupaté, na- 

 hnědlé. Koruny krásně „světle rijžové" (až živě růžové); číšky okrouhlé (ni- 

 koliv malé), + hus(ě, ale namnoze zcela srstnaté. Ušly kališní úzké 

 (často dosti krátké jako u^^*'), jen nejvnější s 1 — 2 páry nitkovitých, ma- 

 lých, tlustými, červenohnědými, slopkatými žlázkami zcela brvitých, pěrovitých 

 úkrojkův, uvnitř a na vnějším kraji plsínaté, na hřbetu velmi tuhými, krátkými, 

 načervenalými, slopkatými žlázkami hnědočervené a draslavé, po odkvětu ztuha 

 přímé a (jako u f^^) přes zralost plodův až (z počátku října) k počínajícímu 

 zhniličení plody zdobící. Cnělky tvoří hustě srstnatě huňatou na terč ne zcela 

 přilehlou hlavičku. Plody prostřední velikosti, postranní sphaeroidické, ku 

 kalichu trochu stažené, střední široce opak vejčito-okrouhlé neb sphaeroidické 

 a k oběma koncům krátce zúžené (skoro hruškovitě okrouhlé), všecky jako as 

 5 — 15 mm. dlouhé stopky roztroušenými slopkatými žlázkami a krátkými za- 

 hnutými os tni tým i štětinkami posázené. 



f^^) Lusekiana Opiz (Syn. R. Lusekiana Opiz in sched. herb. mus. reg-. 

 Bohem, secundum exempl. et descriptionem orig-in., poprvé Kellerem ve Form. 

 R. d. Hochg. 1887, 12 a v prof. Dr. Kanitze uh. b. čas. Magyar novénytani 

 lapok 1888, 134 i se skoro totožnou R. tomentella Opiz ibidem, non Leman, 

 jako tomentosní tvar uveřejněna). Vnadné, málo- a úzkolisté růže, jež zdají se 

 býti na první pohled specificky rozdílnými subvar. (?), vyznačují se: stěsnaněj- 

 ším, trochu nižším vzrůstem, tenkými červenými větvemi a větévkami květ- 

 ními, s dlouhými, i: šidlovitými (na starých větvích též jen málo zahnutými, 

 nikoliv křivými), tuhými, na větévkách květních po 2 slříčnými (== tomentella 

 Op.) neb velmi roztroušenými (Lusekian.) ostny; plsťnatě žláznatými, n\alými 

 rovnými ostny skrovně posázenými řapíky; vejčitě kopitiatými, až úzce ellipti- 

 cky podlouhlými, 7- — 5 (lomenlella) neb z vejčitého spodu podlouhlými a ve- 

 skrze ostrokopinatě zašpičatělými 7 — 9 ! (Lusek.) lístky, které silně sblížené, až 

 přesahující (se kryjící) jsou, obak velmi hustou, brzy žlutavě šedou (tomentella), 

 brzy stříbřitě šedou lesklou plstí na celé ploše pokryly, vespod však brzy 

 zcela neslejnoměrně bohatě žláznaté (tomentella), brzy jen roztroušeně chudě, až 

 nezřetelně na ploše žláznaté (Lusek.) jsou. Stopky květní srstnaté a brzy jen 

 ojednělé a l^/j zdélí malých vejčilých, trochu srslnalých číšek (tomentella), brzy 

 po 3 a kratší! než široce vejčilé, až vejčitě okrouhlé, malé, lysé (Op. praví 



