— 1089 — 



Často velmi dlouhé, tuhé, hořejší někdy skoro přeslenaté, nestejně 

 veliké, často skoro štětinaté. Lístky namnoze veliké a ellipticky 

 prodloužené, s okraji skoro rovnoběžnými, na spodu za- 

 okrouhlené, k hořejšku tupounké neb krátce přišpičatělé, vespod na- 

 modrale zelenavé, bledší, měkkochlupaté a na ploše žláznaté. Stopky 

 květní jako v čas zralosti veliké plody žláznato-měkkoostnité, 

 konce větví tíží plodů dolů sehnuté, plody kulaté, červenofialové, 

 kašovité. 



d) v našem území jen zdivoííelá: jako na Knížecí stezce v Oboře u Krum- 

 lova (Zimmermannl), pak ve tvaru (Wimmeriana Gdgr. Tab. 4135), s bezosten- 

 nými a chlupatými větévkami květními, ve špici zúženými lístky, jichž jen nej- 

 doh^jší páry žláznaté jsou, krátkými, ku spodu náhle zúženými, veUkými, jež- 

 kovitými plody : u Landškronu blíž Hořelic v prusk. Slezsku' (Schultz). 



b) mollis Schmith. (engl. bot. XXXV, 1812, Nr. 2459, II, p. 281). 

 Keř s ± prodlouženými, štíhlejšími větévkami květními, oddálenějšími 

 často stríčnými rovněž zcela rovnými ostny; vejčilými neb široce eUip- 

 tickými, na obou koncích úzce zaokrouhlenými, na špici na- 

 mnoze zaokrouhlenými, obak hustě měkkochlupatými, v e- 

 spod bezžláznými lístky; chudě žláznatými, plsťnatými ra- 

 píky; menšími neb prostředně velikými, zcela lysými neb jako stopky 

 květní řídký m i, jemnými, dlouhými štětinami posázenými číškami 

 a podobnými kulatými neb okrouhlými plody. 



v. mollissima Fries (Novil. íl. snec. ed. II, 1828, p. 151.) Větve 

 kraiší; ostny větévek květních skoro přeslenaté; lístky elliptické, až za- 

 okrouhlené, nezřídka na spodu špičaté, měkkochlupaté s vyniklými nervy, 

 vespod jako palisty žláznaté. Koruny nachové, plátky jemně zoubkované, 

 kratší než skoro ' nedělené neb chudě zpeřené úzké' ušly kališní; čnělky hustě 

 měkkochliipatě huňaté. Plody ploše kulaté (neb střední opakvejčito-okrouhle 

 hruškovité a velmi krátce stopkaté), kašovité, záhy zrající, ^t srstnaté. 



b) u nás nenalezena; od v. mollissima vyskytuje se bohatě ostnitý, 

 malolistý tvar (se špatně voleným označením lirachysepala Gdgr. mon. nov. 

 IV. p. 552), s vejčilými, zcela štětinatými číškami, ne zoubkovanými plátky 

 a opakvejčilě okrouhlými 12 — 13 mm. dlouzestopkatými, skoro malými plody, 

 částečně s R. Zabelii Crép. příbuzný: u Landshutu v prusk. Slezsku (Hoger). 

 (Déséglisem od Teplic v Cechách uvedená R. mollis, jest bezpochyby s R. to- 

 mentosa v. Pseudo-Andrzeiowskii Gelakovským tamtéž sbíranou totožná.) 



Subsect. Jiiiulzimae Crép. Tabl. anal. 1892, 80 et 92 (víz klíč 

 str. 936. a 937.) == Gandalosae Crép. ohm in Primit. I, 1869, 242 = 

 Trachypyllae Ghrist. Ros. d. Schw. 1873, 33. 



1353. R. Jimílzilli (Besser) Crép. (R. drsnolistá). Přímý až 1 m. 

 v. ker, s d= silnými větvemi, nestejno tvárnou, namnoze rovnou, na 

 větévkách květních často dvojnásobnou (dvojtvarnou) ostnitostí, ve 

 které tuhé, dosti lízké, často skoro rovné ostny převládají. Lístky 

 namnoze veliké, po (5)— 7, trochu tuhé, jich sífnatina žil 

 zcela a zřetelně ostře vyniklá a z pravidla krátkými roz- 



69 



