— 1094 — 



štětinami (Grep.). Lístky zelené, vespod bledší, p o 7, vejčitě 

 elliptické, k oběma koncům trochu zúžené, na líci velmi řídce pýřité, 

 vespod však po celé ploše dosti hustě a trvale chlupaté a na nervech 

 žlázňaté, po kraji žláznatě ostře 2krát pilovité. Řapíky husté odstále 

 huňaté, žlázňaté a ostnité (kratší než u předešlé). Palisty v dlouhá 

 ku předu namířená ouška přecházející, chlupaté a žlázňaté. Stopky 

 květní častěji ojednělé a prodloužené, štětinatě stopkato-žláznaté; 

 číšky vejčitě podlouhlé, štíhlé, ± žláznatě štětinaté ; ušty kališní 

 s dlouhými, čárkovité kopinatými, nedělenými přívěsky, na hřbetu 

 hustě žlázňaté. Cnělky silně chlupaté ; koruny živě růžové. Plody vej- 

 čitě, šarlatově červené. 



Sem nutno řadili tvary vai'. riltlieilicae s vej čilými číškami a plody 

 a na celé ploše chlupatými iíslky ald., ktoré byly Kellerem v Ros. N. O. 1882, 

 213 jako v. flexuosa (Aul. Gall. iiou Rau) již původně popsány. Jeden ker při 

 polní stezce od Čížova k lesu na Studánkové hoře (Oborny). 



Srict. IV. Cinnamomeae DC. in Seringe Mus. Helv. 1818, 

 I, p. 2 (exclus. R. rubrifolia) ; Grépin Tabl. anal. 1892, cxtr. p. 4 et 9. 

 srovn. zevrubný povahopis zde str. 930. 



Ser. Diacantliae G, A. Meyer Zimmetrosen 1847, 17. 



1354. R. ciímamomea L. Syst. nat. ed. X, 1759, p. 1062 (R. 

 skořicová). Keř přímý s dlouhými červenohnědými větvemi 

 a dvojitou ostnitostí. Ostny na výhoncích jakož i na spodu 

 větví štětinaté, na výhoncích, jakož i na kmenu často s hustě vtrou- 

 šenými, přímými, šidlovitými ostenci, na větvích pod palisty jen tuhé, 

 ± zakřivené, po dvou. Palisty nestejné, na nekvetoucích větvích 

 úzké, s krajem zavinutým, bez oušek, na větévkách květonosných klíno- 

 vité, rozšířené, ploché. Řapíky chlupaté, sem a tam ostnité neb 

 bez ostnů v. Lístky po 5, ( — 7 na mladých prýtech) elliptické neb 

 vejčitě podlouhlé, trochu klínovité, tupé neb špičaté, šedozelené, na 

 líci lysé neb slabě pýřité, vespod hustě hedbávitě chlupaté namodrale 

 šedé až nasivěle šedé, po kraji jednoduše pilovité, na spodu eelo- 

 krajné. Stopky květní ojednělé (neb po 2 — 3), krátké (skoro 

 až zdéH plodův) i s ploše kulatými číškami lysé, špičatě vejčitými listeny 

 obalené, přímé; ušty kališní nedělené, řidčeji vnější s 2 — 3 

 nitkovitě úzkými, pérovitými úkrojky, po kraji a uvnitř běloplsfnaté, 

 na hřbetu lysé, zdélí neb delší než malé živě růžové koruny. Cnělky 

 vlnaté. Plody namnoze malé kulaté, zcela přímými, vespolek 

 sevřenými, trvalými ušty kališní mi zdobené, šarlatově 

 červené, záhy zralé, dřeňovitě měkké. 



a) typica. Květy jednoduché, číšky malé kulaté, tvar svrchu po- 

 psaný. — 



/?) KrOCkeri Tralt. (Ros, II, 231; Syn. R. pygiiiaea Krock. uoii alior.) 

 dojisla správněji sem a nikoliv, jak Trati, a jiní se domnívají, k R. alpina řa- 



