— 1095 — 



flřim. — Tvar zakrslý s bozosliMinýini vMvenii, clliplickýini, joii vespod chlu- 

 palými a jen aa konci pilovilýnii lístky. 



b) foecuiulissima Múnch. hausv. V. = R. turbinella Sw. in 

 Spi-eng. Syst. veg. II, 544, srovn. J. B. Keller Ros. N. O. 1882, 219). 

 Koruny plné neb poloplné; číšky nahoře pohárovito-zvonkovitě roz- 

 šířené. 



Na dvou rňziiých místech v lese ii Ciiizendorfa blíž Brna. — Mezi Dě- 

 dicemi a Olomoucí při Hané u Dědic a u Kláštera Hradiska, zdivočelá v parku 

 lednickém (Spitzner). Zpola zdivočelá kolem parku u Biidkóva, u Jemnice a zdi- 

 vočelá při Tise u Rapotína v sev. Moravě (Oliorny), zdivočelá poblíž vesnic 

 kolem Uh. Hradisič (Schlogl), u Místku a Příbora (Reissek); skoro veškeré 

 rostliny ze svrchu vylčených míst přináležejí k odr. foecundissima. — Typická 

 jednoduše kvetoucí cinnamomea vyskytuje se roztroušeně v celém sev. horském 

 pásmu Cech, a sice v odr. ovalifolia Wallr. (incl. grandiflora a acuminala Sw.): 

 u Šhdíuova, Milešova a Liberce (Kedler), /?) KrOCkcri : ve Slezsku (Krocker), 

 Pozn. K. Baltica Rotli (Syn. R. lucida Koch non Ehrh. R. baltická) vyzna- 

 čuje se bezžlázně oslnitoštčlinalou a šidlovitou oslnitostí letorostův a bezostennými 

 vélévkami květními, podlouhle kopinatými, jednoduše pilovitými, velmi silně 

 lesklými, lysými lístky, jichž jest na počet 7 — 9!, plochými, skoro 

 slcjnotvárnými palisty a ploše kulatými plody. V Cechách a pruském Slezsku 

 zdivočelá. 



Jakožto míšenee (tesle Grépin et Christ) bezpochyby kombinaci 

 R. cinnamomea X R- galhca odpovídající, pročež ne zcela k. Ser. 

 Diacanthae přináležející připojuje se zde krásná: 



1255. R. turbinata Alt. (J. B. Kell. Ros. N. O. 1882, 220—221, 

 R. čihovitá). Keř přímý, se zeleným i, trochu namodrale ojíněnými 

 větvemi, dvojitou (s ostnitostí u R. cinnamomea se shodující), na 

 větévkách květních často zcela scházející ostnitostí. 

 Palisty podlouhle klínovité, všecky ouškaté, na větéykách 

 květních mnohem větši, šh'.ší, někdy elliptické, na neplodných větvích 

 užší a svými okraji často trubkovitě sevřené, avšak s oušky ploše 

 rozloženými; řapíky chlupaté, bez ostnův. Lístky po 5 ( — 7), 

 veliké, ploché, vejčité až vejčitěokrouhlé, tupé neb špičaté, jedno- 

 duše hrubě pilovité, na líci skoro lysé a tmavozelené, vespod 

 šedo;.eleně pýřité neb hedbávitě chlupaté. Stopky květní ojednělé, neb 

 po 2—4, listeny opatřené, as 2krát delší než vejčité, krátce zašpičatělé, 

 pýřiié, po kraji bezžlázné listeny. Stopky květní jako v poupěti 

 úzce ellipsoidické, později širší, namodrale ojíněné číšky jemno- 

 ostnitě žláznato-štětinaté, řidčeji lysé, přím é. Poupata 

 dosti malá. Ušty kališní nedělené, dílem s úzce-, dílem se 

 široce kopinatou špicí, aneb s jedtiothvými pérovitými úkrojky, n a 

 hřbetní ploše zcela žláznaté (řidčeji bezžlámé), po kraji 

 a uvnitř plsťnaté, kratší než veliké, namodrale nachové, vonné 

 plátky. Hlavička čnělek veliká, bělovlnatá. Plody různotvárné, na- 



