— 1096 — 



mnoze skoro hruškovité, přímé, zpočátku odslálými neb vzpřímenými, 

 později však opadavými ušty kališními zdobené. 



a) typica (Syn./R.turbinata Ait. hort. Kew. II, 1788, 206, J. B. 

 Keller 1. c. první podrobný německý popis; =: R. gallica var. Willde- 

 nowii et R, turbinata v. simplex v herb. c. k. bot. dvorn. musea). 

 Rostlina svrchu popsaná s jednoduchými květy. 



d) Iraiícofurtaiia (O. z Miihlhausenů v „Hausvater" V. 1769?, 

 p, 24 = R, francofurtana Borkhausen „Beschreibung der in Hessen- 

 Darmstadt im Freien wachs. Holzarten* 1790, p. 312: R. francofur- 

 tensis Desf. histoir nátur. II, 1804, 163; R campanulata Ehrh. Beitr. 

 VI, 1791, 97; R. turb. v). (3. plena Koch, = v. multiplex Seringe decad. 

 Nr. 30 Frankfurter Tapeten- und kreiselfórmige Rose). Jen střední 

 části pníčků s několika tuhými ostny, větévky květní tuhoštétinaté 

 a zelené (neb skoro zcela bez branné = campan. Ehr,). Koruny ± 

 plné, číšky čihovité neb zvonkovité; od typ. (a) dojista velmi odchylná, 

 avšak ku R. centifolia nepřináležející. 



a) Posud v úzfemí nenalezena, b) Pěstovaná a zdivočelá: na hořejším 

 kraji levého úklonu údolí Hradnice za rolnickou školou u Znojma, v údoli Le- 

 skavy, při kraji jednoho pole ila pravé údolní slěnč, při cestě oři Frauenholcu 

 u Milfrouna do JVašetic, zde na jedné mezi daleko od lidskýcli příbytků plochu 

 více čtvereěních sáhů zabírající. (Oborny.) 



Ser. Subiiiermes C. A. Mey. 1. c. 10. 



1356. R. peiiílulina L. (R. převislá). Pníčky a větve namnoze 

 bez ostnů v, řidčeji ostnité, štíhlé, přímé, s krátkými, volnými vět- 

 vetmi. Jen výhonky kořenové (neb letorosty) jsou stále šidlovitou 

 a štětinatou rfc hustou oslnitostí opatřeny. Lístky četné (7 — 9, 

 neb 7 — 11), podlouhle elliptické, až vejčitě podlouhlé, špičaté neb 

 tupé, 2 krát až 3 krát (až ku spoduj pilovité. Palisty žláz- 

 natě brvité, čárkovitě klinovité, od spodu ve vejčitě t r o j- 

 hranná větší ouška rozeslal é. Řapíky zpravidla bez ostnův. 

 Stopky květní namnoze ojednělé a vícekrát delší než číšky, bez listenův. 

 Ušty kališní nedělené, z ouzké špice často opět kopinatě rozšířené, 

 zdéU neb delší než plátky; tyto hluboce vykrojené, krásně nachové, 

 slabě vonné. Čnělky hustě chlupaté neb též vlnaté. Plody vzpříme- 

 nými, až skloněnými trvalými ušty kališními zdobené, 

 posléz červené a převislé. 



Tato velice praměnlivá růže vyskytuje se na severních úkloiicch a vý- 

 běžcích pohraničních hor našeho území nejenom v kritických, nýbrž i krásných 

 míšencích, lak že nulno bylo skupinu tvarů její v následujícím, rovněž rozšíře- 

 ném, zcela novém přehledu, leč ve smyslu Crépinově, zdělati. 



§. Všecky větve bez ostnův. Ušty kališní zpravidla 

 celokrajné. 



