— 1097 — 



+ Lístky obak nechlu{)ató neb vespod na větévkách květních jen 

 střední nerv chlupatý. 



© Plody podlouhlé. 



n) typica (Syn. R. pendulina L. Spec. pl. Ed. I. 1753, 492 et 

 Ed. II 1762, 705, non Aiton;*) R. pendulina H. Braun ve Verh. d. z. 

 b. Ges. 1885, 112;**) R alpina v. atrichophylla Borb. 1, c, 527 pro 

 part). Pníčky někdy ostnitě štětinaté nebo jako všechny větve vždy 

 bez ostnův. Řapíky namnoze lysé a bez ostnův. Lístky elliptické neb 

 ellipticky podlouhlé, 2krát pilovité. S to p ky květní jako ellipsoi- 

 dicky podlouhlé plody ziz hustě avšak zcela stopkatě žláz- 

 naté. Ušty kal sní lysé neb na hřbetu žláznaté. Gnělky bělovlnaté. 



f) long-icalyx Gdyr. Tab. 852 mon. nov. II, 18í)2, p. 51; excl. Syn. 

 R. pendulina 1) longilagenaria Kell. et Form. Vélve lenUé, lístky sem a lam na 

 poslraiiních nervech žláznaté; široce tupé palisty vespod žláznaté ; zuby hluboké ; 

 ušty kališní jen na hřbetu kopistovilé špice žláznaté, plody velmi úzké až 

 2 cm. dl. 



f) rupestriS Crantz (Stirp. Aust. II, 1763, 32 p. sp. non Tausch). 

 Pnírky a kořenové prýty často trochu ostnité. Vřtve bez ostnův. Části listů ne- 

 chlupalé neb jen střední nerv jako bezostenné řapíky trochu chlupatý a žláz- 

 natý. í.íslky tuhé, kožovité, elliptické, 2krát pilovité, zuby hrubší; ouška palistů 

 špičatější, užší. Stopky květní slopkatč žláznaté, rovněž i úzké .špičaté ušty ka- 

 lišní; opakvejčité až podlouhle opakvejčité číšky však bezžlázné, čnčlky 

 často srstnatohuňaté. — Sem přináleží též f) CylilldrOCarpa Gdgr. (Tab. 71!); 

 mon. nov, II, 1892, p. 5 et 46; Syn. R. lagenaria Aut. Auslr. non Villars, 

 teste J. B. Keller ve Form. R. d. Hochg. 1887, p. 2, která opět lioujmenná 

 jest s R. alpina D. bicollis + leiophylla Wallr. Ros. pl. hisL, 1828, p. 2), 

 která má brzy ojednělé, řídké ostny, brzy a namnoze zcela bezostenné větve, 

 chudě oshiité až bezostenné, žláznatí' řapíky, na obou koncích špičaté neb ku 

 spodu klínovilě zúžené lístky, často jen nahoře, neb zcela, leč skrovněji žláz- 

 naté stopky květní, prodloužené, zcela bezžlázné, na konci často lupenilé ušly 

 kališní a velmi dlouhé na obou koncích zúžené, zcela lysí' plody. — 

 Rovněž příbuzná jest : 



f) atrichophylla Borb. l. c. 527. Keř volněji rozvětvený, větve a vě- 

 tévky bez ostnův, části listův úplně. bez chlupův, jen ojednělé slopky květní slop- 



*) R. pciidulitm L. byla (ačkoliv starší, jak J. Braun zcela správně dovodil) od 

 vrstevníkův a žáků Linnéových, dojista že na jeho pokyn, dileiu jako soujmóno, dileni jako 

 odrůda k R. alpina řáděna a poslední jméno zůstalo olwyklým. Žatou příčinou není správné 

 jako dva zvláštní druhy (jako v Ob. Fl. str. 882.) je popisovali, což již Ehrhart ve svých 

 „Bellrágeii" sv. 2., r. 1788 dovodil, kde na str. 170 pochybnou R. odoratissinia Scop. 

 Carn. ed. 2. čís. 608 jako sonjniéna = R. alpina L. — R. pendulina L. uvádí. Týž 

 uvádí R. pendulina L. ve svých jim sbíraných Decades divoce rostoucích dřcvnalých 

 rostlin v „Beitrág-en" V, 1700, 162 pod čís. 1Ó5 ze Švýcarska. Později (r. 1825) zmiňuje 

 se též Seils ve svých: „Rosen nach ihren Frůchlen" p. 82 o tomto spojeni pcnd. s alp. 

 Ehrhartem, aniž by toto místo citoval. A již Sauler sbíral na Oelschru a rozpnzn.-d tuto 

 růži teste Seits; týž sbčralel objevil u Slýrs. Hradec a rozpoznal poprvé R. livescens 

 Besser. Kell. 



**) Americká R. pendulina Ait. — R. stricta Můhl. Lindley již dávno rozpoznána 

 jest nikoliv 7 — 9, nýbrž 9—13 líslky, srslnatými větvemi, velmi tlustými, krátkými 

 stopkami kvčlními a často čihovitými plody; avšak málo známa. 



