— 1099 — 



nerv líslkft trochu pýřitý a žláznatý. Lístky úzce elliptickó až široce 

 vejčité, často kratší než u předešlé odr., též tužš', prostředně veliké, 

 rovněž ostře 2krát pilovité s chudožláznatými, až bezžláznými vedlej- 

 šími zoubky. Stopky květní namnoze ojednělé a namnoze jen 

 1 — 2krát delší než široce vejčitookrouhlé až zcela kulaté číšky, 

 i s posledními .-t hustě, avšak zcela stopkatě žlázpaté. Ušty 

 kališní namnoze bczžlázné. Gnělky vlnaté. Plody kulaté, často jen 

 málo ničí. — Sem patří dojista též R. alpina var. globosa Desvaux 

 Journ. bot. III, 2, 1813, 119 s h 1 a d k ý m i stopkami květními 

 a četné další patrně individuelní variace dle Jysosti a srstnatosti stopek 

 květních, číšek a uštů kališnlch, které Déséglise ve svém Gatalogue 

 raisonné 1877. p. 116 uvádí, na štěstí bez pojmenování, poněvadž 

 resměs odr. b) alpina L. sensu strictiori zastupují. 



f) hispida Krocker [\n Fl. siles. II 1790, p. 152 p. sp., non Bork- 

 hausen, nec Taitsch et al.). Peň prostředně vysoký (až dosti vysoký, dle Kro- 

 ckera 1 — nékolik loklň [lak!] dl.) s načerveiialou korou zcela bez ostnů neb 

 v hořejší části, tudíž pod rozvétveoím, s velmi malými, hlavičkou opatřenými 

 nepatrnými ostenci (= žláznalooslnité šlětinky dle nynéjšího pojmenováni), bo- 

 hatě rozvětvený. Stopky kvělní krátké, řapíky roztroušeně huňaté. Listy 

 svazečnaté, nikoliv jednotlivé, jako u hořejší odr., ný.brž dilem po 3 — 4 

 z jednoho bodu, dílem kolkolem velmi krátkých Meuů stojící, z té příčiny tcž 

 květy nikoliv jednotlivě na vrcholu stojící, nýbrž po celé větvi rozlroušené, 

 s listy z jednoho bodu vynikající. Líslky po 9, lichý největší, uejdolejší 

 pár mnohem menší, obak lysé, podlouhlé, tidiounké ; zuby neslej not vár n e 

 (částečně jednoduché). Palisly bledé, skoro širší než u všech ostatních 

 odr. Stopky kvělní ve svazcích as 22 mm. dl., nesčíslnými bělavými as 2 mm. 

 dl. velmi jemnými ostenci i s kulatými číškami posázené, tak že oboje 

 hustě štěti naloo stni té jsou. Ušty kališní vně zcela lys('' a hladké, na- 

 hnědle načervenalé, uvnitř a po krajích běloplsfnaté, zdélí neb něco delší než 

 plátky, jemně zašpičatělé (nikoliv v lupen vybíhající a zcela Itez postraiuiích 

 přívéskůvj. Plátky sytě nachové. Tyčinek přes 60, se žlutými prašníky. Hla- 

 vička čnělek k terči přisedlá (vlnatáV). Plody? (bezpochyby kulaté, hustě oslnito- 

 štělinaté).*) 



b) Na kamenitých a keřnalých místech v horách pořídku. Na Katerberku 

 a Šteinberku u Berouna (Gans) a sice s listy vespod na nervech trochu chlu- 

 patými (Oborny), v tvarech blízkých sbíral jsem ji též u Mal. Moravy, f) hi- 

 Spida v Slezsku (Krocker). 



++ Lístky (větévek květních) vespod na postranních nervech 

 neb na celé ploše řídce chlupalé. Chlupatost na líci žádná, neb 

 pouhým oiíem sotva znalá (roztroušeně pýřitá). 



O Stopky květní bez žláz. 



*) Ačkoliv tato růže svou bezbranností, 9 četnými lístky jednoduchými (neděle- 

 nými) ušly kahšnimi a kratšími plúlky tvaru \\. alpitia L. nejblíže příbuzná jest (a sice 

 R. alpina senticosa leiosepala hispidocarpa býti musí), připomíná nám svými velikými 

 konečnými líslky, někdy štělinalými větvemi, svazečnalými listy, kulalými, ježatými plody 

 ald. seci. Monlanae a patří k zajímavým až pcsud málo povšimnulýiu růžím Kr. 



