1107 



vitými úkrojky, v kopinatou špici dlouze povytažené, na hřbetu lysé, po od- 

 květu zcela nazpět ohrnuté, teprve při počínajícím se červenání plodů se roz- 

 kládající, až přímé, zdéU, až trochu delší než krásné, veliké, živě červené plátky. 

 Cnčiky hustě vlnaté, terč plochý. Plody veliké, často převislé, podlouhlé se 

 zaokrouhleným spodem a zúženým koncem, lysé, trval ými ušty kališnimi zdo- 

 bené, jen málo (namnoze 2 — 3) nažek uzavírající. 



Na Hofberku u Lang-waltersdorfu v prusk. Slezsku (Straehler, 1879). 



b^) R. peiululiiia X caniiia J. B. Kell. f) Ueehtritzii (Chrisi v bot. 



čas. „Flora" 1876, p. 372; Borbás mon. Ros. Hung. 443; Crépin „Ros. 

 Hybr. " 28; Syn ^ R. alpina X *^^""i^ ^Q\\. f) parvifolia Uechlr. ohm = Oza- 

 nonia Ncilreichiana Gdgr. Tab. 7 73, který ji ku R. alpina řadí). Pravý opak 

 předešlé. Keř nízký, ve všech částech (2krát menší než typická R. Salaevcnsis, 

 ludíž) 3 krát menší než předešlá. Větve sem a tam zprohýbané, lUisfounké, 

 s nemnohými, krátkými, rovnými ostny, neb skoro bez ostnův. Rapíky skoro 

 bez ostnův, žláznaté; palisty zcela jako u R. pendulina. Lístků 5 — 7, kopinalo- 

 vejčitých, též podlouhlých s krátkou špicí a zúženým spodem, tenkých jako u R. 

 canina a ozubením f) firmula připomínajícím, na dolejších listech rozeklaným, na 

 hořejších však jednoduchým, dlouze zašpičatělým a dosti sblíženým. Stopky 

 květní ojednělé, jen zdélí báňkovitých plodův, hustě žláznalo-srslnalé (jako u pen- 

 dulina), namnoze jedním listem podepřené. Číšky malé, podlouhlé, lysé neb 

 v dolejší třetině stopkatě žláznaté ; ušty kališní na hřbetu žláznaté, všecky 

 úzké a v dlouhou skoro nitkovitou, čárkovitě kopinatou špici vybíhající, 

 skoro bez postranních pérovilých úkrojkův, zdélí neb delší než živě růžové plátky. 

 Cnčlky vlnaté. Plody ničí, žlutočervené, baňkovití', až skoro láhvovitě po- 

 dlouhlé, + srstnaté, odslálými, až zcela vzpřímenými ušty kališnimi trvale 

 zdobené, málo kašovité a jen nemnolK- velikt'- nažky uzavírající. 



U Landshutu v prus. Slezsku (Hoger). 



++ S lístky obak + chlupatými, z nichž žádný neb jen dolejší 

 slabě na ploše žláznatý jest. 



c^) 11. pendulina X tomentosa « et y. (Syn. R. vesiita God. Fi. 

 jur., 216; non H. Braun v Ob. Fl. p. 936; srovn. Christ Ros. d. Schw. 91 et 

 Crépin Prim. VI., 743 = R. alpina X lomentosa Chrisl). Ker slabý jen 1 m v. 

 Peň a větve nemnohými, rovnými, tuhými, šidlovilými ostny posázené; větévky 

 květní namnoze bez ostnův. Rapíky plsfnaté; palisty se širokými roz- 

 bíhavými oušky, obak ^j;; hustě chlupaté. Lislky prostředně veliké až veliké, 

 po 5 — 7, prodlouženě vejčilé až opakvejčité, skoro se dotýkající, obak zcela 

 chlupaté, na líci šedozelené, vespod hustě a měkce běloplstnaté, leč bez třpytu, 

 matné, bez vyniklých nervův a bez žláz, 2krát pilovité, leč vedlejší zoubky bez- 

 žlázné, zuby dlouhé, vejčitč kopinaté, v úzké špice vybíhající. Stopky 

 květní prostředně dlouhé, ojednělé (řidčeji po 2 — 3) trochu delší než široké 

 listeny, ještě jednou tak dlouhé jako plody i se stopkami a ušly kališnimi, roz- 

 troušenými slopkatými žlázkami draslavé. 2 vnější ušty kališní peřeno- 

 klané, s trochu lupcnitě rozšířenými přívěsky, trochu kratší než plátky, po od- 

 květu rozložené, pak vzpřímené. Koruny neveliké a svělleji růžové ; čnělky 

 bělovlnaté. Plody vejěitě podlouhlé, nahoře v krček zúžené, uzrálé vzpříme- 

 nými, trvalými ušly kališnimi zdobené, pomerančové, vzpřímené neb 

 též trochu skloněn('. Sem (a nikoliv k R. spinulifolia Dem.) přináležejí všecky 

 3 krásné, poprvé Ad. Slraehlerem objevené a Kellerovi 1889 zaslané slezské 



70* 



