— 1109 — 



reníiii „R. alpina X ^- v^misla iimbrosa" radil, a klerých i Thrisl myliiř 

 v lomlo označení ponechal; srovn. Flora 1876, 371. 



f) Uechtritziana Slraehler (avšak jako R. spinulifolia f) Uechlrilziana 

 ve Verh. b. Ver. Brandb. 1877; Syn. Pug-elia jiigularis Gd^r. Tab. 4214 et in 

 inon. nov. IV., p. 547). Pně úzkými, prostředné dlouhými, mírné zahnu- 

 tými, šidlovilými, krátkými ostny bohatě posázeny. Větévky květní světle 

 hnědé, bez ostnův. ňapíky plsťnaté, bohatě stopkatožláznalé, namnoze bez oslnův. 

 Lístky obak zcela chlupaté, na neplodných výhoncích prodlouženě elliptické, špi- 

 čaté, na větévkách květních často opakvejčité, na obou koncích zaokrouhlené, 

 vespod (namnoze jen na dolejších hstech) roztroušenými, nazelenalými, krát- 

 kými žlázkami posázené. Pilovité zuby ze široce vejčitého spodu náhle při- 

 špičatělé, na hřbetu s 2 většími a 5 menšími, zpředu však s 2 drobně žlázna- 

 (ými vedlejšími zoubky. Palisty vespod plstnaté a žláznaté. Plody široce opak- 

 vejčité, veUké, též podlouhlé se zúženě zaokrouhleným spodem a dlouzezobanitě 

 zaškrcenou špicí i s 1 '/g'^'"^! delšími stopkami, krátkými, žláznalýini štětinami 

 zcela srstnalé, dlouhými, úzkými, na hřbetu žláznatými a odstálýini ušty kališními 

 stále věnčené. Cnělky mírněji vlnaté. 



f) praecelleilS J. B. Kell. (Syn. Pi. spinulifolia f. speciosa Uechlr. v schl. 

 Ges. vat. CuU. 1S75, p. 134—135 et Verh. b. Ver. Brandb. 1877, p. 33 — 37: 

 non R. spinulifolia Demalra, nec R. speciosa Déségl. 1864). Velikost a vzezření 

 jako u předešlé, jen ostny z často ploše smáčknutého spodu trochu delší, skoro 

 rovné; větévky květní bez ostnu v. Lístky ku spodu ještě úžeji zaokrou- 

 hlené, ještě zelenější do namodrala, dlouhá jemná chlupatost obou stran, zvláště 

 na líci ještě řidší. Ozubení ještě užší; zoubky druhého řádu mezi sebou 

 slejnotvárnější a více stejně dlouhé. Ušty kališni jako u předešlých, leč 

 kratší. Číšky vnadnější (užší a kratší), vejčité, k hořejšku silněji zúžené, 

 zcela srstnaté. Cnělky vlnatější. Plody opakvejčitě podlouhlé, k oběma koncům 

 znenáhla dlouze zúžené, srstnaté a též uzrálé odslálými ušly kališními 

 zdobené. 



c^) peild. X tom. a et y í) Straehleri : na Storchberku u Goerbers- 

 dorfu v prus. Slezsku (Straehler), její f^) Patzií: u Zacléře v Sudetách (Palze, 

 Pax) a f^) 0Zail0110id.es : u Waldenburku v prus. Slezsku (M. Firbe) ; f) Ham- 

 pellaua: na čediči Rabné u Trinic v teplickém Středohoří v Cechách ve společ- 

 nosti s R. pend. v. balsamea (Wiesbaur), zde [éž f'^) recept. subrolundis_/} UecMri- 

 tzíaiia: u Goerbersdorfu v prus. Slezsku (Straehler)/) praecelleilS : na Storch- 

 berku u Goebersdorfu (Straehler jako „f. speciosa"). 



+++ Všecky lístky vespod žláznaté a chlupaté, na líci však lysé. 



d^) R. peiululiiia X (tomeiitosa) rcsiiiosoides J. B. Kell. {= R. 



spinulifolia Dematra = R. alpina X omissa Crép. p. par.) Vzezření jako u pře- 

 dešlé, jen méně vysoká. Lístky tak veliké jako u R. glauca, vejčitě okrouhlé, 

 zašpičatělé, 3král pilovité, zuby zašpičatělé, velmi úzkými, jemnými, prodlouženými 

 špicemi ± skloněné, též v pře(Ui pilovitě žláznaté, na líci již v květenství ne- 

 chlupalé, vespod ± na ploše chlupaté a tuhými na bílých as 0-5 — 1 mm. dl. 

 stopkách sedícími. Halovými žlázkaini po celé ploše ± roztroušeně posázené. 

 Koruny veliké, krásně růžové, zdélí vnějších skoro nezpeřených uštů kaUšních. 

 Plody prostředně veliké (až malé), nic.í neb přímé, vejčité, ku konci méně zúžené, 

 zcela bledě fialovými, červené žlázy nesoucími štětinami jako i stopky květní 

 a hřbet ještě uzrálé plody zdobících, přímých uštů kališních pokryté. — Sem 

 patří : 



