— 1119 — 



převislé. Plátky opakvejčite. Plody přikulaté, zvící hrachu, černé 

 neb načervenalé, zpočátku trpké, pecka rýhované svraskalá. 

 V 2"00— 1000 m. Plátky bílé, zapáchají horkými mandlemi. 



-^ Duben, kvělen. Lesy, háje, břehy polokův a rek, křovišlě, v celém 

 území hojná a zhusta sázená. 



1363. P. mahaleb L. (Mahalebka, višně skalní, turecká). Keř, 

 řidčeji nízký strom. Listy řapíkaté, vejčité neb okrouhlé, 

 někdy též srdčité, zašpičatělé, pilovité, lysé. Květy 

 v chochol í ku dosti krátkém, přímém. Plátky opakvejčite až 

 podlouhle opakvejčite. Plody ellipsoidní, černé, trpké, zvící 

 hrachu. 



V. 1-00— 2-50 w. Plátky bílé, vonné. 



■^ Duben, květen. Kamenitá a keřnatá -místa, stěny skalní, kraje vinic 

 a rolí, při plotech v střední a jižní ěásti porůzná. V brněnském kraji : v údolí 

 Josefském a u Oslavan (Makowsky), kolem Ivančic, (Schwoeder) !, u Blanska 

 (Schlosser), ii Boskovic (Niessl), nezřídka v dolním údolí Oslavy (Oborny), u Krum- 

 lova, Klenlic, Milovic. — V prostějovských sadech (Spitzner). Ve Znojemsku : 

 na hadci u Mohelna a u Knroslep (Roemer), na Polavských a Mikulovských 

 kopcích (Makowsky)!, hojná v údolí Dyje u Znojma, Devíti mlýnCiv a Vranova, 

 kolem Milfrouna a Tasovic (Oborny), pěstovaná u Místku (Gogela) a Kroměříže 

 (Zahradník). 



77. Řád. Papilionaceae L. Motýlokvěté. 



Rody; 

 A) Phyllolobeiie Čelak. Dělohy za klíčeni nad zem vycházející 

 a zezelenající, lupenovité, s průduchy. Listy jednoduché, 3četné noh 

 lichozpořené bez hrotu a úponkův. 



I. Loteae DC. Lusk 1 pouzdry neb nedokonale 2 pouzdry, nanuioze více- 

 semenný, zřídka nepukavý 1 — 2 semonný, pak s tenkou blánilmi nel) papí- 

 rovitou stěnou. 



1. Genistae DC. Kalich 2pyský. Křídla na hořením kraji k dolejškii 

 řasnatě svraskalá. Tyěinky jednobratré. Listy prslualě 3 — více četuí' neb jedno- 

 duché, lístky celokrajuí'. 



a) Lusk malý jen trochu z kalicha čnějící. 



(c) Kalich až na dno 2dílný a tím 2pyskýj hoření pysk 2 zuliý, doleni 

 3 zuby. Koruna sotva delší kalicha: člunek tupý. Lusk naduřelý, ihudosemenný, 

 málo delší než kalich. * Ulex. 



b) Lusk daleko z kalicha čnějící. 



/?) Pysky kalicha krátké, vejčité, od sebe odslálé-, hoření ufalý neb 2zubý, 

 doleni 3zubý. Čepel pavézy okrouhlá, nazpět ohnutá. Cnělka dlouhá, obloukovitá 

 neb hlemýždovitě stočená. Mizna malá hlavičkovilá. 386. Sarothaninus. 



fj Pysky kalicha krátké, vejčit(', od sebe odstálé, hoření ufalý neb 2zubý, 

 doleni 3zubý. Čepel pavézy vejcitá, nazpět olirnulá. Cnělka koncem k ose květní 

 ohrnutá, šídlovitá, se šikmou bliznou. 387. Cytisus. 



