— 1125 — 



hoření zuby pod pravým úhlem skrojené, uťaté. 

 Koruny sytě žluté. Pavézka nahoře hustě aksamitově chlupatá. 

 V 0-25— 0-40. 



ť Červen, července. Kamenité a výslunné kopce, zvlášté na vápné po- 

 řidlvu a pro území pochybný. Polavské kopce (Theimer), dle Schierla v hluboké 

 ceslč mezi Klenlickou branou a těsninou na Polavských kopcích; dle Oborného 

 v hájích a na kopcích a Židlochovic a na Žerotínu u Strážnice. 



1266. C. Tommasiiiii Vis. (G. Tommasiniho). Letošní lo- 

 dyhy i s řapíky hustě odstále, krátce šedozeleně 

 huňaté, větvité, dosti hustě listnaté, svazečkem květů v, 5 — lOkvětým 

 zakončené, těsně pod ním vyrůstají často později kvetoucí, nadvrcho- 

 lové, přímé větévky. Listy 3četné, hustě přilehle chlupaté, 

 netřpytivé, lístky široce kopinaté až klínovité, skoro 2krát širší než 

 u G, austriacus. Lusk hustě šedozeleně huňatý, 



V. 0-20— 0'50 m. Koruny citrónově žluté. C. austriaco x capilatus 

 Neil. Fl. p. 29. 



■^ Červenec, srpen. Keřnalé a kamenité stráně, písěiny, kraje cest a vinic 

 pořídku. U Bzence (Bubela). 



1367. C. austriacus L. (G. rakouský). Položené pníčky vyhánějí 

 vystoupavé, prutovité lodyhy letošní, tyto dosti hustě list- 

 naté, jednoduché neb nahoře s větvičkami ztuha 

 přímými, tak jako řapíky poodstále dlouze huňaté, 

 s konečným květním svazečkem. Listy 3četné, 

 lístky opakvejčitě kopinaté, ponejvíce špičaté, v krátký 

 řapík klínovitě zúžené, dlouhými, přitiskl ými hedvábitými 

 chlupy mdle třpytivé. Pavézka podél hřbelní čáry přítiskle 

 chlupatá. Kalichy a čárkovitě podlouhlé lusky hustě huňaté. 



V. 030— 0*50 m. Koruny citrónově žluté. Od G. supinus L. pri- 

 léhajicimi hedbávitými chlupy, užšími listy a pavézkou chlupatou roz- 

 dílný. G. supinus y) L. Sp. pl. ed 1, G. canescens Malý. 



■^ Červenec, srpen. Na suchých pahorcích, mezích, v hlubokých cestách, 

 v střední a jižní části porůzný. V brněnském kraji : v jižní části až k Brnu po- 

 různý, jako u Nosislavi, Olnic, Sokolnic, Moravan (Makowsky), u Oslavan a Ži- 

 lošic (Niessl), na Židlochovických a Dunajovských kopcích (Reissek), u Cejče 

 (Wiesner), Oujezd, Mal. Hoslihrádky, Šaralice, Huslopeč, Krumvíř, Brumovice, 

 Kobylí, Velk. Pavlovice, Milovice, Klentice. — Ve Znojemsku: hojný kolem Mi- 

 kulova, Vistonic a Polavy až k Feldsberku (Schlosser a Makowsky), u Drnoholce 

 (Reissek), mezi Nov. sídlem a Hrušovany (Ripper), hojný kolem Mařetic a na 

 stezce od Mařelic do Vedrovic, na náspu Irati mezi Božicemi a Hodonicemi 

 (Oborny), v hluboké cestě nad Cejkovicemi a na mezích nad Star. Poddvorovem 

 u Hodonína hojný (Schierl), u Bzence často s C. supinus pospolu (Bubela). 



/5) albus Hacquet. Listy opakvejčitě, čárkovitě chlupaté, poněkud 

 lysejší než tvar základní. Větve plsťnaté, delší chlupy štětinovité, nad 



