— 1182 — 



jeho kopinaté, zakončíte, dolejší až ktupoúhelnému ohbi 

 člunku sahající. Pavézka okrouhle vejčitá, tupá, mnohem delší 

 člunku, křídla %'zdélí pavézky, jejich zoubek od 

 nehtu odstálý. Lusk vejčitý, kratší kalicha zvětše- 

 ného. 



V. 30— 0"60 m. Koruny růžové, nachově pruhované. Zapáchá 

 silně kozlovinou. O. arvensis L. part., O. foetens All. 



2|- Červenec, srpen. Vlhká luka, travnaté ú klony, meze, v jižní a vý- 

 chodní části porůzná a na svém stanovišti nestálá. U Cejče (Thaler), u Drno- 

 holce (Simony), u Mikulova (Reissek a Simony), u Morkovic poblíž Kroměříže 

 (Jelínek), a Irat železn. u Zámečku (Zahradník), při cestách u Frankšlálu (Schierl). 

 Ve východní části: u Zubří (Kotek), na kopcích kolem Štramberka hojná 

 (Schlosser), u Nov. Jičína a Věřovic (Sapetza), u Príbora (Simony a Czížek), 

 u Frenštátu (Rippor), Teplice u Hranic, u Zelinkova a Místku, jakož i v pře- 

 rovských Karpatech (Reissek), Melylovice v okresu místeckém (Oborny)!, v okolí 

 Slarčice, Mal. Kunčic, Brušperka a Hodoňovic dosti hojná (Gogela). Ve Slezsku: 

 kolem Tčšina (Wimmer)!, a Bélska hojná (Kolbenheyer), u Lubna (Makowsky) !, 

 u UslronĎ (Milde), úklony Ostré hory v údolí Ostravice (Oborny), u Krnova 

 a Opavy (W. FL), Sádek (R. a M.), u Otmachova a Billendorfu poblíž Vidnavy 

 iCrr. FL). 



/?) spinescens Ledb. Lodyha namnoze položená a jako větve 

 i trnitá, květy často menší. O, procurrens W. Gr, non Wallr., O. 

 pseudohircina Schur., O. intermedia Kolbenheyer. 



Velmi pořídku, posud jen u Blog-otic poblíž Těšína (Kolbenheyer). 



390. Anthyllis L. Úročiiík. 



1378. A. vuliieraria L. (U. lékařský, bolhoj). Lodyha přímá 

 neb vystoupavá, jednoduchá neb větevnatá, oddálené hstnatá, pří- 

 tiskle, na dolejšku často odstále chlupatá, nahoře skoro plsfnatá. 

 Listy vespod přítiskle pýřlté, lichozpeřené, 1 — 5jarmé, 

 lístky celokrajné, postranní čárko vitě kopinaté, konečný větší 

 elliptický až podlouhlý. Palisty štětinkovité neb žádné. Strbouly 

 po 2 — 3 na konci lodyhy a větví, listenem bylinným, 

 prstnatě rozeklaným podepřené. Kalichy nadmuté, 

 bledé, hedvábitě plsfnaté, zuby jejich nestejné, kratší trubky. 

 Pavézka mnohem kratší než její nitkovitý nehet. Oddenek přímo vě- 

 tevnatý, s kořenem vytrvalým. 



V. 015 — 0*40 m. Odrůdy: «) a urea N e i 1. Koruny světle zlato- 

 žluté, posléze zčervenající, kalich nahoře do nachová zbarven. 

 /5) ochroleuca Neil. = A. polyphylla W. Kit. = A. pallida Opiz. 

 Koruny bledě žluté, hořoni díl člunku načervenalý. 



2|- Květen — červenec. Suché louky, trávníky, meze, keřnaté a výslunné 

 stráně, v střední a jižní části rozšířen, zejména v odrůdě «., v předhoří velmi 

 porůzný v Beskydách až k 600 m. sahající. Pěstuje se dle K. Hanácká kolem 

 Zábřeha, bilperka, Rožnova a Pernšlýna jako picni bylina. V brněnském kraji 



