— 1150 — 



Úhlem v zobánek vzhůru ohnutý. Lusk válcovitý, naduřelý. 

 Oddenek vystoupavě větevnatý, bez plazivých výběžků v. 



V. 010 — 030 iií. Plátky žluté, sušením často modrozelené, pa- 

 vézka zhusta barvy nákrvavé. Odění velmi měnivé. L. arvensis Schk. 

 U nás v odrůdách: 



a) 1 at if o 1 i u s G e 1 ak. Lístky opakvejčité až podlouhlé, špičaté, 

 přitloustlé. 



d) tenuifolius L. Bylina mnohovětevná, tenkolodyžná a drobno- 

 listá. Lístky úzce podlouhlé neb podlouhle kopinaté, k dolejšku khno- 

 vité, dužnatéjší, více sivozelené. Křídla podlouhle opakvejčitá. L. tenui- 

 folius Rchb., L. tenuis K. 



2\. Kvělen — podzim. Luka, pastviny, meze, cesty, a) od roviny až na 

 vyšší přcdhorí obecný b) příkopy, zaplavovaná místa, zvlášlé na slané půdč, 

 v nížinách jižní a střední Moravy pořídkii. U Začan, Měnína, Oujezda a Nov. 

 dvora u Nikolčic (Makowsky), luka u Ivana, Žabčic a Žilbořic (Schierl), mezi 

 Podivínem a Lednicí všude rozšířen (Uechtrilz), při Dyji pod Hrušovany, u Cejče, 

 Cejkovic, u Blučiny a v nížinách až k Podivínu, v poříčí Moravy, u Břeclavi, 

 u Bělotína (Ripper), podél Moravy u Kroměříže (Zahradník), dle Červinky u Hu- 

 stopeče za Bečvou. 



130V. L. iiliginosus Schkiilir. (Š. barinný). Lodyha oblá 

 s čárkovitými stopami listů málo zřetelnými, uvnitř široce 

 rournatá. Listy zelené, vespod silně nasivělé, 5četné, namnoze 

 brvité, lístky 2 pří spodní šikmě vejčité, palistovité, hoření 

 opakvejčité podlouhlý, na dolejších listech také opak srdčitý; k o- 

 nečný pod kloubem řapičným ještě zřetelně řa pikat ý. 

 Palisty zakrnělé, štětinkovité, vně vedle nejdolejších 2 lístkův. Okolí k 

 namnoze lOk v ě t ý. Kalich trubkovitý, nerozšířený, 

 dlouze chlupatý, zuby je ho dlouhé, kopinaté šidlovité, před 

 kvetením obloukem odstálé neb zpět ohnuté. Pavézka 

 podlouhle opakvejčitá, pří špičatá. Clunek s kraji hořeními sotva 

 křídlo vité porozšířenými, znenáhla obloukem v zoban vzhůru 

 ohnutý. Lusky tenké, trochu růžencovitě zaškrcované. Oddenek 

 vyhání četné podzemní, šupinaté, načervenalé výběžky. 



V. 0'20— 0-40 m. Koruny větší, sytě žluté. Mrcásky hlavního ko- 

 řene s kořínkovými bambulkami. L. major Sm, 



2j- Červen — září. Mokrá, bařinná luka, příkopy vodní, rašelinné tůně, vlhká 

 lesní místa, u potokův, v chladnějších a hornatějších polohách a v předhoří roz- 

 šířen. Neroste v brněnském, znojemském (Oborny) a prostějovském kraji (Spilzner). 

 V .Jihlavsku: u JHouhé stěny poblíž Jihlavy (Neumann). V Olomoucku: rašcUnná 

 luka na levém břehu Moravy u Olomouce, jako u Kláštera Hradiska hojný 

 (Makowsky), v příkopech vodních při trati u Zábřeha (Pánek), u Velk. Losina 

 (Oborny). Mimo to: u Luhačovic (Schlogl), vlhká luka u Jindřichova (Schlosser), 

 luka u Frýdlandu a v údolí Ostravice až k Hulím (Oborny), u Bělotína (Ripper), 

 u Příbora (Czížek), bařina pod Černou kaplí a pod étaudlem u Místku (Gogela). 



