— 1175 — 



lí. Nissolia Tourn. Lodyha přímá. Listy jednoduché, bez úponck. 



IB-to. L. ilissolia L. (11, úzkolistý). Lodyha přímá, hranatá, 

 jednoduchá, řidčeji již od dolejška vidličnatá, lysá. Listy jedno- 

 duché, čáťkovitě kopinaté, dlouze zakončíte. Palisty polo- 

 střelovité, šidlovité. Hrozen 1 — Skvět ý, dlouze a nitkovitě 

 stopkatý, kratší listu mateřského. Lusky úzké, čárkoví té, 

 chlupaté. 



V. 0'30 — 050 in. Koruny dosti malé. Nissolia uniflora Mónch. 



Červen, (.•ervcncc. Pole, Uika, Iravnalé slránĎ, velmi porídku. U Ho- 

 donína (dle úslní zprávy M. Winklerovy k Uechtrilzovi), mezi Bogušovicemi a 

 Pohvízdovem (prof. Barlelmus), Pohvízdov (Koechel a Zlík). 



*L. aphaca L. (H. bezlislý). Bylina chabá, lysá až 0-30 m. v. Kapíky 

 uilkovilé, úponkou zakončené s 2 velikými, široce srdčilými neb ouškalé slrclo- 

 vilými palisly. Stopky květní dlouhé, tenké, s 1 zřídka 2 malými, žlutými květy. 

 I>usky ploché, lysí'-, .s4 — -Ssemeny. ©Červen, červenec. Dle Sapetzy na kopci 

 Sv. Rocha u Uh. Hradiště, bezpochyby jen pomíjivě zavlečen. 



III. Orobus Tourn. Rapíky bez úponek, hrotem ukončené. Lodyha 

 vždy přímá, nepopínavá. 



i. Lodyha a řapíky úzkokřídlé. Oddcnek dlouhý, tenký, plazivý, místy 

 uzlinatě stlustlý. 



1344. L. montaiius Beriih. (H. chlumní). Lysý. Listy 2 až 

 3jarmé; lístky vejčité, podlouhlé neb podlouhlo-kopinaté až i úzce 

 čárkovito-kopinaté, vespod sivozelené, nelesklé; palisty kopi- 

 naté neb špičaté vejčité, polostřelovité. Hrozny dosti krátce stopkaté, 

 volno- a chudokvěté. Kalich na dolejšku silně hrbolatý, často na- 

 modralý, přední (dolejší) zuby jeho podlouhlo-kopinaté, zadní ohnutě 

 obranné. Lusk naduřelý, příoblý, šikmo přišpičatělý. Semena kulatá, 

 pupek V3 semena objímající. 



V. 0"15— 0'30 in. Koruna světle nachová, na dolejšku zelenavá, 

 při odkvětu špinavě modré barvy nabývající, pavézka tmavěji prouž- 

 kovaná, člunek dvakrát v pravém, úhlu zlomený, křídla k němu mo- 

 zoulkem přirostlá. L. macrorrhizus Wimm. Orobus tuberosus L. O. pro- 

 stratus Host. sec K. 



2j- Duben — červen. V Horních lesích u Rataje blíže Kroměříže řed. Za- 

 hradníkem objeven. 



2. Lodyha zprohýbaná, hranatá, nekrídlatá, řapíky obroubené, žlabovilé 

 ale nekřídlaté. Oddenek krátký, tlustý, s mrcasy stejně tlustými. 



1345 L verniis Kernli. (H. jarní). Lysý. Lodyha přímá. Listy 

 2— 4 jařmě, hrotem ukončené, lístky vejčité až kopinaté, 

 dlouze zakončené, brvité, lesklé, travozelené. Palisty vejčité 

 kopinaté, polostřelovité. Hrozny 3 — 9květé, dosti volné a pro- 

 dloužené, as zdélí listu materského. Květy značné; rozvíjejí se, když 

 lístky ještě nejsou zúplna vyvinuty. Semenník a lusk čárkovitě 

 podlouhlý, lysý. 



