— 1212 — 



jeva hojná, v horách schází (Spilzner). Ve Znojemsku obecná a ješlě u Jemnice, 

 leč pořídku (Oborny). Neroste kolem Jihlavy, vyskytuje se však již při zno- 

 jemsko-jihlavské silnici u 'Želetavy (Pokorný), u Rozinky (Havelka), u Mor. 

 Budějovic, u Ralkova poblíž Telče, odtud až po Jimravov schází neb velmi po- 

 řídku a jen nahodile se vyškytá. Hojná u Olomouce (Vogl), Tovačov, Charváty 

 u Olomouce, Drahanovice u Náméště, Hluchov (Spitzner), ojedněle u Mohelnice 

 (Uechtrilz), neroste kolem Zábřeha, Sumberka a v údolích Jeseníka (Oborny), 

 prof. Spitzner ji však nalezl u Star. mčsta. V uh. hradištském kraji ješlě u Boj- 

 kovic a při cestách na Javořině. — Ve východní části: u Tučap a Prusenovic 

 dosti hojně, u Dobrolic porůznu (Červinka), porůznu ii Vyzovic a při cestě pod 

 Jablůnkou u Vsetína (Bubela), u větrného mlýna mezi Slar. Jičínem a Husto- 

 pečí a na Gimpelberku u Bludovic (Sapetza), neroste u Si. Jičína, hojná u Ja- 

 sené (J. Pouč). Ve Slezsku: hory u Ogrozdony (Kolbenheyer), Červená voda 

 (Kolschy). 



1380. E. pianům L. (M. plochá.) Lodyha přímá, ploše rý- 

 hovaná, nahoře větvitá, lysá, větve přímo odstálé a jako 

 plátky a líc lístků zákrovních ameíhystově namodralé, lesklé. Listy 

 tmavozelené, kozo vité, přízemní a dolení řapíkaté, ne- 

 dělené neb trochu laločnaté, srdčitě vejčité, tupé, 

 vroubkovaně pilovité, hoření přisedlé, 3 — Sdílné, ostnitě zubaté, v li- 

 steny přecházející. Strbouly vejčité, na dolejšku kopinalými 

 až čárkovitě kopinatými, v trnitou špíčku vybíhajícími, nestejnými 

 listy zákrovními zastřené. Oddenek válcovitě vřetenovitý, 

 čuprynatý. 



V. 0-25-0 50 m. Plátky modré. 



2j- Červenec — podzim. Pastvy, suchá luka písčiny, meze, v jižní části 

 pořídku. Kolem Podivína, Příklud, Lednice (Makowsky a Niessl), u Lanštorfa 

 (Ripper), Břeclav, Hodonínský les až k uherské hranici (Wiesner), u Bílovic (Ha- 

 velka), Star. Břeclav, Pošlorna, Nov. ves, Kostice, Lanžhot, Rohatec a velmi 

 pořídku u Strážnice, zde bezpochyby jen zdivočelá. Zdivočelá též: na hřbito- 

 vech v Bčlolíně (Ripper) a od r. 1882 — 1886 na trávníku v zahradě školní 

 u Místku, nyní již zmizela (Gogela). 



417. Saiiicula Toiirn. Žiiulava. 



1381. S. eiiropaea L. (Ž. evropská, žanykl). Bylina lysá, jedno- 

 duchá neb nahoře trochu rozvětvená. Listy přízemní řapíkaté, okrouhlé, 

 dlanitě 5dílné, úkrojky zaokrouhleně klínovité, 2— Slaločné, nestejně 

 2krát pilovité. Listy lodyžní 1—2, malé, Sklané, přisedlé neb žádné. 

 Okolíčky strboulovilé z květů obojakých přisedlých a z krátkostopkatých 

 (5 kvělů, vrcholíkovitě sestavené. Dolení listeny vrcholíka 3 — 2klané. 

 Listy obalíčků malinké, kopinaté, kratší než okolík. Oddenek tlustý, 

 šikmý, mrcasatý, 



V. 20 — 0-40 m. Plátky malé, bílé neb načervenalé. 



'A- Květen, červen. Vlhké, stinné lesy, křoví, v pahorkatině až na vy- 

 soké předhoří rozšířen, v rovině neroste neb velmi pořídku. V severní části 



