— 1237 -^ 



a v údolí Svitavy nezřídka (Makowsky), ii Jodovnic (Theimcrj, v Lipníkách 

 u Boskovic (Svěrák), u Pislovic a llačic (Spilzner), Břeclav, Slar. Břeclav, 

 Lanžhol. — V Proslčjovsku: u Chaloupek, Bisknpic, na Kosíři, na Mokři a Ko- 

 bylí lilavé u Kriunsína, a Křenůvek (Spilzner). Ve Znojemsku: okolí Náměště 

 (Piocmer), v hájich při Irali mezi Hrušovany a Nov. sídlem, u Frelešdorfa 

 (Oborny). V česko-moravském pohoří, jak se zdá neroste neb velmi pořídku. 

 Dle Havelky hojný kolem Zdaru. V Olomoucku a v sev. Moravě: úklony lesní 

 mezi Velk. Bystřicí a Sv. Kopečkem u Olomouce (Mik), lesní luka u Chomou- 

 tová (Makowsky), Ivan u Tovačova, Štěpánov (Spilzner), při cestě k prádelně 

 u Šumberka (Paul), v údolí Ověáckého potoka u Šternberka, Bradla, Krausovy 

 houštiny u Něm. Libin, Velk. Losin, u uhlířských chýších u Teplice. — V uh. 

 hradištském kraji: hojný u Kroměříže (Palla), u Mikovic a Velehradu (Schlogl), 

 mlází u Hodonína (Schierl), hojný v lupenatých lesích a ve vrboví mezi Pískem, 

 Uh. Ostrohem, Veselím a bzeneckým nádražím a v lese Bzinku u Bzence 

 (Bubela), na Javořině (Holuby), Uh. Brod, Prakšice, Val. Klobouky, Poteč, 

 Příkaz. — Ve východní časti: Hrádek a Ochoza u Prusenovic (Červinka), lesy 

 nad Žopem a hora Poschlá u Piusavy (Sloboda), u Nov. Jičína (Sapelza), u Hranic, 

 při stezce do Teplice (Dr. Hanáček), na ŠtaudU a na lukách a travnatých místech 

 kolem Místku porůzný (Gogela). Ve Slezsku : v Těšínsku rozšířen (Kolbenheyer), 

 jako v údolí Ostravice u Malenovic (Oborny), Lubno, Krásná, Moravka, Lomná, 

 Těšín, Koňská, Bogušovice, Řeznický les a j. m. u Krnova, u Kostelce. — 

 Hojný v Opavsku (Oborny), hojný v okolí Vidnavy 1872. 



445. Archaiigelica Hoffm. Aiijelika. 



* A, offlcinalis Hoifm. (A. větší, lékařská). Lodyha přímá, 

 dutá, oblá, jemně rýhovaná, nahoře větevnatá i s listy 

 lysá, toliko pod okolíkem jako paprsky okolíka hustě a jemně pý- 

 ritá. Listy 1 neb 2 — Skrát trojeno- zpeřené, -lístky veliké, vespod na- 

 sivělc zelené, vejčité, zašpičatělé, nestejně hrubě hrotnato-pilovité, 

 konečný často Slaločný, postranní na dolejšku šikmé, 21aločné. Pošvy 

 blánité, břichatě nadmuté. Obal. žádný neb llistečný, obalíčky mnoho- 

 listečné, lístků nitkovitých. Kořen tlustý, skoro řepovitý. 



V. 1-00— 2*00 m. Plátky nazelenale bílé. Plody uzrálé a suché 

 bledé. 



(7) Červenec, srpen. V žlebech Jeseníka pouze zdivočelý, pěstuje se 

 v zahradách selských pohorských a někdy zdivočuje: jako u Stachlovic a To- 

 mášova! (Vierhapper), u Waldenburka (Fiek), u Wiesenberka (Oborny), u Frý- 

 valdova. — Domácí zahrady u Nov. Jičína (Sapelza), v jedné zahradě u Husto- 

 peče (Šebesta)!. 



446. Aiigelica L. DéheL 



1430. A. silvestris L. (D. obecný, anjelika menší). Lodyha 

 přímá, dutá, jemně rýhovaná, nahoře větvitá, větve pod 

 okolíky a paprsky okolíkové hustě a jemně pyrit é, 

 jinak i s lisly lysá. Listy 2— 3krát zpeřené, hsty špičatě vejčité až 

 vejčitě kopinaté, nestejně ostře, bělošpičkatě pilovité, konečný Sdílný. 

 Pošvy břichatě nadmuté. Obal žádný neb 1—3 lístečný, 



